Справа №461/1475/26
Провадження №3/461/733/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року          м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., за участю особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності,- 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

 
28.01.2026 року о 20 год. 14 хв., у м.Львові на вул.Б.Лепкого, 11, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, розпочинаючи рух не переконався у безпеці маневру та не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги 2.3Б, 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 
Крім того, 28.01.2026 року о 20 год. 14 хв., у м.Львові на вул.Б.Лепкого, 11, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , був учасником дорожньо – транспортної пригоди покинув місце пригоди, не повідомивши органи поліції. 
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122- 4, 124 КУпАП визнав повністю, просив суд не застосовувати суворого стягнення.
Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Пункт 2.3 (б) ПДР України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміни, перевіряти кріплення вантажу, технічний стан авто та не відволікатися від керування. Ця норма вимагає постійного контролю за безпекою руху, справністю автомобіля та виключає відволікання водія в дорозі.
Пункт 10.1 ПДР України зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку переконатися у безпеці маневру. Це означає, що водій не повинен створювати перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху. Вимога стосується всіх типів маневрів.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст. 122- 4 КУпАП, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Пункт 2.1а Правил дорожнього руху України зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Це означає, що водій повинен мати при собі документ, що підтверджує його право керувати транспортним засобом, наприклад, водійські права.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обставини відображені у протоколах про адміністративне правопорушення від 09.02.2026 року знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Протоколи про адміністративне правопорушення складені за наявності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст.124 КУпАП, що підтверджується також наступними даними:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №586644 від 09.02.2026 року;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№586662 від 09.02.2026 року;
- схемою місця ДТП від 09.02.2026 року;
- поясненнями ОСОБА_2 від 28.01.2026 року та ОСОБА_1 від 09.02.2026 року, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Як зазначено вст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Частиною другою ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено однією особою, суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер 461/1475/26 (3/461/733/26). Оскільки їхній спільний розгляд сприятиме, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.
Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Отже, при накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, порушення правил дорожнього руху, особу правопорушника, майновий стан, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору як учасника війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 02.05.2023 року, яке міститься у матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 33,36,40-1, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

 
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.122-1, 124 КУпАП та накласти стягнення – 3 400.00 грн. штрафу в дохід держави.
Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору при накладенні адміністративного стягнення, на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу. 
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя          Х.М. Мисько