Справа №333/9272/25
Провадження №2-др/333/8/26
ДОДАТКОВЕ ЗАОЧНЕ рішення
Іменем України
04 березня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» – адвоката Булдигіної Марії Сергіївни про винесення додаткового рішення по цивільній справі №333/9272/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, -
В С Т А Н О В И В:
Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 лютого 2026 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» заборгованість по внескам на управління будинком станом на 31.08.2025 року у розмірі 14178 гривень 65 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
04 лютого 2026 року через канцелярію суду представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» – адвокат Булдигіна М.С. подала заяву про ухвалення додаткового рішення про солідарне стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11100,00 гривень, оскільки при ухваленні зазначеного заочного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вивчивши клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розгляд цивільної справи №333/9272/25, як і ухвалення судового рішення по ній, проводився за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК «Заочний розгляд справи».
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України). 
Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Договором про надання правничої допомоги від 27.03.2024 року, укладеного між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» і адвокатом Булдигіною М.С., закріплені повноваження останньої на представництво інтересів позивача у даній справі. Згідно з додатком до договору на надання правничої допомоги №1 від 27.03.2024 року було погоджено розмір винагороди адвоката за певні види правничої допомоги. Між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» і адвокатом Булдигіною М.С. було складено акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 30.01.2026 року, який містить перелік та вартість послуг, наданих адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 27.03.2024 року, а саме: консультація з замовником – 1600,00 гривень (витрачений час – 1 год.), підготовка позовної заяви – 3800,00 гривень (витрачений час – 5 год.), вихід адвоката у судові засідання 01.12.2025 року і 28.01.2026 року – по 2600,00 гривень, заява про усунення недоліків – 500,00 гривень, загальна вартість наданих послуг 11100,00 гривень.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Витрати на правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу в сумі 11100,00 гривень не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката судом також враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, так і те, що особистої участі у судових засіданнях адвокат не приймав. Крім того, складання заяви про усунення недоліків, які виникли при первинному складанні позовної заяви, не утворює самостійного обсягу юридичної послуги, що підлягала б окремому відшкодуванню. Сама заява про усунення недоліків не містить правового аналізу, а є технічним процесуальним документом, підготовка якого, з огляду на його обсяг, не потребувала значних юридичних зусиль, що виключає підстави для компенсації таких витрат. 
Отже, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді у сумі 5400,00 гривень.
Розмір понесених витрат на таку суму відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.
Керуючись ст.ст.11, 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Ухвалити по цивільній справі №333/9272/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком – додаткове заочне рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе майбутнє» (м.Запоріжжя, вул.Олександра Говорухи, буд.28, ЄДРПОУ 20515367) витрати з розгляду справи, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 5400 (п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Копію додаткового заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. 
Додаткове заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд додаткового заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного додаткового заочного рішення суду. 
Додаткове заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд додаткового заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду. 
Датою ухвалення додаткового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного додаткового судового рішення.
Повне додаткове заочне рішення складене 04 березня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя           С.С. Тучков