Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Справа№640/34488/21 

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Головного управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправним і скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Національної поліції України (далі – відповідач, Національна поліція), в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції від 26 жовтня 2021 року № 1500о/с «По особовому складу»;
- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції щодо незвільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 25 жовтня 2021 року із подальшим призначенням пенсії за загальнотрудовим стажем; вважати ОСОБА_1 звільненим з Національної поліції з 25 жовтня 2021 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», про що внести відповідний запис в трудову книжку;
- стягнути з Національної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу по дату видачі дублікату трудової книжки;
- стягнути з Національної поліції на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди.
28 січня 2026 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у цій справі, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:
- визнав протиправним та скасував наказ Національної поліції від 26 жовтня 2021 року № 1500о/с «По особовому складу»;
- визнав протиправною бездіяльність Національної поліції, яка полягає у незвільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 26 жовтня 2021 року;
- зобов`язав Національну поліцію видати наказ про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 26 жовтня 2021 року, про що внести відповідний запис в трудову книжку (дублікат трудової книжки);
- стягнув з Національної поліції на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
Рішенням від 28 січня 2026 року суд також присудив на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору.
Разом з цим, беручи до уваги заяву позивача від 07 січня 2026 року про те, що відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, при постановленні рішення від 28 січня 2026 року у справі № 640/34488/21 суд не вирішував питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, про що вказав в розділі «Розподіл судових витрат» мотивувальної частини вказаного рішення.
02 лютого 2026 року до суду надійшла заява позивача від 02 лютого 2026 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Національної поліції України на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.
Питання, пов`язані з ухваленням додаткового рішення, регламентовані нормами ст. 252 КАС.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
10 лютого 2026 року суд постановив ухвалу, якою прийняв до розгляду заяву позивача – ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення; призначив заяву до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи; встановив відповідачу – Національній поліції строк до 13 лютого 2025 року включно для висловлення своєї позиції щодо порушеного позивачем питання.
Позивач в заяві від 02 лютого 2026 року просив постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача – Національної поліції на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.
Відповідач в заяві від 13 лютого 2026 року просить зменшити суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи на те, що вона є завищеною і необґрунтованою.
Вирішуючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно зі ст. 16 КАС учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
П. 1 ч. 3 ст. 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ст. 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС).
Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон № 5076) договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
П. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076 встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. ст. 1 Закону № 5076).
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076 видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до ст. 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись з відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме такі висновки наведені Верховним Судом, зокрема в постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 820/3388/18.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав такі докази:
1. ордер на надання правничої допомоги серії АА № 1664615 від 07 січня 2026 року, згідно з яким адвокат Постульга В.Є., який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3303 від 24 квітня 2008 року, виданого Київською міською КДКА на підставі рішення № 19-27-19 від 24 квітня 2008 року, на підставі договору про надання правничої допомоги від 06 квітня 2020 року № б/н уповноважений надати правничу (правову) допомогу Фасовому М.І. в Донецькому окружному адміністративному суді;
2. ордер на надання правничої допомоги серії КВ № 293138 від 28 жовтня 2021 року, згідно з яким адвокат Постульга В.Є. на підставі договору про надання правової допомоги від 06 квітня 2020 року № б/н уповноважений надати правничу (правову) допомогу в судах загальної юрисдикції, в тому числі, але не виключно в Окружному адміністративному суді міста Києва, в органах Національної поліції;
3. договір про надання адвокатських послуг від 06 квітня 2020 року № 1 (далі – Договір), укладений між адвокатом Постульгою В.Є. з одного боку та ОСОБА_1 як клієнтом з іншого.
Відповідно до розділу 2 Договору адвокат прийняв від клієнта доручення щодо надання адвокатських послуг з представлення інтересів ОСОБА_1 , а клієнт прийняв на себе зобов`язання оплатити адвокату гонорар – передбачену договором про надання послуг правового характеру винагороду за виконані адвокатом дій по наданню правової допомогу, яка не включає кошти по відшкодуванню витрат адвоката.
Види адвокатських послуг, що надає адвокат, передбачені розділом 2 Договору: консультування клієнта з правових питань з його справою (усно та письмово); захист інтересів клієнта в усіх судах України, в тому числі з допущенням до участі у справі на стадії апеляційного провадження; розроблення за вказівкою клієнта документів: заяв, клопотань, заперечень та інших документів; розроблення документів правового характеру; здійснення підготовки матеріалів для передачі їх до судових та правоохоронних органів; представництво клієнта в судах першої, апеляційної, касаційної інстанціях.
Порядок і форма розрахунків визначені розділом 3 Договору, відповідно до якого за надання адвокатських послуг, визначених п. 2.3 цього Договору, клієнт зобов`язується сплачувати адвокату гонорар на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами; розрахунки проводяться шляхом передачі готівкових коштів клієнтом адвокату або будь-яким іншим шляхом, що не суперечить чинному законодавству.
Відповідно до розділу 10 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2023 року.
4. Додаткову угоду від 30 грудня 2023 року до договору № б/н від 06 квітня 2020 року, на підставі якої абз. 7 розділу 10 «Заключні положення» Договору викладений в такій редакції: «Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2030 року».
5. акт приймання-передачі наданих послуг від 22 листопада 2021 року, складений адвокатом Постульгою В.Є. та ОСОБА_1 , згідно з яким сторони склали цей акт до Договору про те, що:
- адвокат прийняв до роботи заявку клієнта про підготовку матеріалів для формування позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо скасування наказу Національної поліції про переведення клієнта, стягнення грошових коштів тощо;
- в ході реалізації договору адвокатом здійснені наступні дії:
усна консультація з вивченням документів та правовий аналіз документів, підготовка адвокатських запитів д Національної поліції – 4 години х 1 200,00 грн = 4 800,00 грн;
вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів – 4 години х 1 200,00 грн = 4 800,00 грн;
складання позовної заяви – 4,5 години х 1 200,00 грн = 5 400,00 грн;
адвокат надав послуги на суму 15 000,00 грн; сторони не мають претензій одна до одної;
6. квитанцію від 12 листопада 2021 року № ПН4204666, згідно з якою ОСОБА_1 сплатив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 15 000,00 грн з призначенням платежу «за адвокатські послуги згідно з договором від 06 квітня 2020 року № б/н»;
7. акт приймання-передачі наданих послуг від 30 січня 2026 року, складений адвокатом Постульгою В.Є. та ОСОБА_1 , згідно з яким сторони склали цей акт до договору про надання адвокатських послуг про те, що:
- адвокат прийняв до роботи заявку клієнта про підготовку матеріалів для формування позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо скасування наказу Національної поліції про переведення клієнта, стягнення грошових коштів тощо;
- в ході реалізації договору адвокатом здійснені наступні дії:
усна консультація з вивченням документів та правовий аналіз документів, підготовка адвокатських запитів д Національної поліції – 4 години х 1 200,00 грн = 4 800,00 грн;
вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів – 4 години х 1 200,00 грн = 4 800,00 грн;
складання позовної заяви – 4,5 години х 1 200,00 грн = 5 400,00 грн;
на початковому етапі до звернення з адміністративним позовом до суду адвокат надав послуги на суму 15 000,00 грн, які сплачені клієнтом 12 листопада 2021 року;
в подальшому адвокат надав наступні послуги:
вивчення відзиву на позовну заяву відповідача, підготовка і подання відповіді на відзив відповідача – 4 години х 1 200,00 грн = 4 800,00 грн;
подання клопотання про пришвидшення розгляду справи – 1 година х 1 200,00 грн = 1 200,00 грн;
вивчення нормативно-правових актів щодо зміни підсудності у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва – 3 години х 1 600,00 грн = 4 800,00 грн;
вивчення процесуальних документів Донецького окружного адміністративного суду – 3 години х 2 000,00 грн = 6 000,00 грн;
вивчення додаткових письмових пояснень відповідача разом з доданими документами, а також клопотання про залучення співвідповідача – 3,6 години х 2 000,00 грн = 7 200,00 грн;
вивчення письмових пояснень третьої особи разом з доданими документами – 3 години х 2 000,00 грн = 6 000,00 грн;
на етапі судового розгляду справи в період з 2021 року по 2026 рік адвокат надав послуги на суму 30 000,00 грн;
загалом в процесі виконання доручення клієнта адвокат надав послуги на суму 45 000,00 грн; сторони дійшли згоди, що не мають претензій одна до одної.
8. платіжну інструкцію від 30 січня 2026 року № 2.510695963.1 про сплату ОСОБА_1 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 30 000,00 грн з призначенням платежу «сплата за юридичні послуги згідно з договором від 06 квітня 2020 року № б/н».
Також суд відзначає, що матеріалами справи підтверджений факт подання адвокатом Постульгою В.Є. адвокатських запитів, позовної заяви та заяв (клопотань) в інтересах ОСОБА_1 .
Таким чином, факт надання адвокатом Постульгою В.Є. професійної правничої допомоги ОСОБА_1 підтверджений належними і допустимими доказами.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідач навів заперечення проти відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 45 000,00 грн. Зазначив, що заявлена сума є явно завищеною, необґрунтованою та непропорційною до предмета спору.
Суд оцінив заявлену до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу з точки зору реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також з точки зору розумності їх розміру, врахував, що позовні вимоги задоволені частково та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 15 000,00 грн, що відповідає критеріям співмірності і розумності в контексті обставин цієї справи.
Зокрема, суд ставить під сумів необхідність включення до витрат на професійну правничу допомогу вартості такої послуги адвоката як вивчення нормативно-правових актів щодо зміни підсудності у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва (3 години х 1 600,00 грн = 4 800,00 грн), позаяк передача справ Окружного адміністративного суду міста Києва до інших окружних адміністративних судів відбувалась відповідно до визначеного законодавством порядку і процедури та не потребувала будь-яких заяви (клопотань) учасників справи.
Крім того, за результатами розгляду по суті суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Національної поліції, яка полягає у незвільненні його зі служби в Національній поліції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 з 25 жовтня 2021 року з подальшим призначенням пенсії за загальнотрудовим стажем та вважати його звільненим з Національної поліції з 25 жовтня 2021 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону № 580, а також в частині стягнення з Національної поліції грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по дату видачі дублікату трудової книжки.
Керуючись ст. ст. 44, 51, 132, 134, 135, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (ідентифікаційний код 40108578, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
4. Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року. 

Суддя Т.О. Кравченко