КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/4610/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення (а.с.53-58), просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №8 від 28.02.2025 р. та №11 від 29.04.2025 р. в частині відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 р. по 05.11.1995 р. на посаді машиніста конвеєра та з 22.08.2002 р. по 09.08.2004 р. на посаді машиніста сушильних установок на брикетній фабриці “Димитрівська” до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених Списком №2;
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Харківській області в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 р. по 05.11.1995 р. на посаді машиніста конвеєра та з 22.08.2002 р. по 09.08.2004 р. на посаді машиніста сушильних установок на брикетній фабриці “Димитрівська” до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених Списком №2, що викладена в рішенні ГУ ПФУ в Харківській області №112750008671 від 15.05.2025 р. з посиланням на зарахування лише періодів роботи, підтверджених рішеннями Комісії при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області №8 від 28.02.2025 р. та №11 від 29.04.2025 р.;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди роботи з 22.08.1992 р. по 05.11.1995 р. на посаді машиніста конвеєра та з 22.08.2002 р. по 09.08.2004 р. на посаді машиніста сушильних установок на брикетній фабриці “Димитрівська”;
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області №112750008671 від 15.05.2025 р., яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу ХІV ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.05.2025 року з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу ХІV ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” періодів роботи 22.08.1992 р. по 05.11.1995 р. та з 22.08.2002 р. по 09.08.2004 р.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 від 29.08.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. (а.с.63-64)
Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року №357 “Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та додаткових матеріалів справи” призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №340/4610/25 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 .
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Кармазину Т.М.
Ухвалою суду від 09.01.2026 справу прийнято до провадження. (а.с.103)
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досягла віку 55 років, після чого звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 07.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому вказує, що позивачка має 25 років страхового стажу та більше 10 років стажу на роботах з особливо шкідливими і особливими умовами праці за списком №2 на брикетній фабриці «Димитрівська» ДХК «Олександріявугілля», яка в подальшому неодноразово перейменовувалася та реорганізовувався. Подану заяву про призначення пенсії, за принципом екстериторіальності було розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області та рішенням №112750008671 від 15.05.2025 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на те, що документально підтверджений пільговий стаж за списком №2 становить лише 5 років 9 місяців 21 день, при необхідних 10 роках пільгового стажу. До пільгового стажу за Списком №2 на підставі рішень комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №8 від 28.02.2025 та №11 від 29.04.2025 зараховано лише періоди роботи з 06.12.1990 по 21.08.1992 (до дати набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць); з 10.08.2004 (з дати дії атестації) по 15.09.2005 (по сплаті страхових внесків за даними індивідуальних відомостей поро застраховану особа (Форма ОК-5), з 01.12.2005 по 28.11.2008 - по сплаті страхових внесків (форма ОК-5). Період роботи з 22.08.1992р. по 05.11.1995р. та з 22.08.2002 по 09.08.2004 не зараховано до пільгового стажу з посиланням на те, що згідно наданого переліку проатестованих робочих місць, професій, посад неможливо визначити, на якому саме робочому місці була зайнята заявниця на посаді машиніста конвеєра та машиніста сушильних установок. Відмову обох відповідачів в зарахуванні періодів роботи з 22.08.1992 по 05.11.1995 та з 22.08.2002 по 09.08.2004 до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, вважає необґрунтованою та протиправною. Стверджує, що позивачка має більше 25 років страхового стажу та більше 10 років стажу роботи на посадах за Списком №2, тому набула право на пенсію на пільгових умовах, а рішення про відмову в призначенні пенсії, як і рішення про відмову в підтвердження стажу роботи є необґрунтованими та протиправними.
Відповідачем-1 – ГУ ПФУ в Харківській області надано до суду відзив на позов (а.с.72-73), в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_1 15.05.2025 звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п.п.2 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, згідно п.4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.05.2025 № 1127608671, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки пільговий стаж за списком № 2 становить 05 років 09 місяців 21 день, а необхідний 10 років. При цьому вказував, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно з наданими документами, з урахуванням рішень про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №8 від 28.02.2025 та №11 від 29.04.2025, до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.
Відповідачем-2 – ГУ ПФУ в Кіровоградській області надано до суду відзив на позов (а.с.87-91), в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що у даній справі, позовні вимоги заявлено до відповідача, який не є суб`єктом владних повноважень по відношенню до позивача, оскільки не приймав рішення за наслідком розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 07.05.2025. Тому вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є неналежним відповідачем у даній справі. Крім того, стверджував, що право на призначення пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону, з урахуванням наявних документів, заявниця не має, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказував, що позивачка скористалася своїм правом на підтвердження пільгового стажу. Відповідно до рішень про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи № 8 від 28.02.2025 та №11 від 29.04.2025 позивачу зараховано всі періоди згідно наданих документів.
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.02.2025, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. (а.с.106)
Рішенням комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №8 від 28.02.2025 вирішено підтвердити стаж роботи позивачки по Списку №2: з 10.08.2004 по 15.09.2005 та з 01.12.2005 по 28.11.2008. Відмовити в підтвердженні стажу роботи по Списку №2: з 06.12.1990 по 05.11.1995, оскільки згідно наданого переліку проатестованих робочих місць, професій, посад неможливо визначити, на якому саме робочому місці була зайнята заявниця на посаді машиніста конвеєра; з 22.08.2002 по 09.08.2004, оскільки згідно наданого переліку проатестованих робочих місць, професій, посад неможливо визначити, на якому саме робочому місці була зайнята заявниця на посаді машиніста сушильних установок. (а.с.42-43)
ОСОБА_1 повторно 24.03.2025, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. 
Рішенням комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №11 від 29.04.2025 вирішено підтвердити стаж роботи позивачки по Списку №2: з 06.12.1990 по 21.08.1992. Відмовити в підтвердженні стажу роботи по Списку №2: з 22.08.1992 по 05.11.1995, оскільки згідно наданого переліку проатестованих робочих місць, професій, посад неможливо визначити, на якому саме робочому місці була зайнята заявниця на посаді машиніста конвеєра. (а.с.44-45)
07.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с.75)
Заяву позивачки розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харьківській області та прийнято рішення про відмову у призначення пенсії №/ПС112750008671 від 15.05.2025 (а.с.74). 
Вказане рішення мотивовано тим, що страховий стаж особи становить 36 років 28 днів, пільговий стаж по Списку № 2 - 05 років 09 місяців 21 день. До страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. До пільгового стажу зараховано всі періоди згідно з рішеннями про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи № 8 від 28.02.2025 та № 11 від 29.04.2025. Право на призначення пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону, з урахуванням наявних документів, заявниця не має у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, представник в інтересах позивача звернулася до суду з даним позовом.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Тобто, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.1-3 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Умови призначення пенсії за віком наведені у статті 26 розділу ІІІ ("Пенсії за віком у солідарній системі") Закону №1058-IV. 
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Згідно з п."б" ст.13 Закону №1788-ХІІ у редакції до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам. 
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.
Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.
Відповідно до п.2 розділу XV Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Отже, після набуття чинності нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила призначення пенсій за Списком №2 регламентувались п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII, яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнений, зокрема, ст.114, згідно з частиною першою якої – право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Водночас Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII у новій редакції викладений п.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де передбачалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 регламентувались одночасно двома законами, а саме: п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII.
Правила згаданих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).
Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020р. №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".
Пунктом 1 резолютивної частини цього Рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.
Відповідно до п.2 резолютивної частини вказаного Рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з п.3 резолютивної частини Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.
З огляду на викладене суд зазначає, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII.
При розгляді даної справи, суд враховує, постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 № 360/3611/20 року, де зазначено, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України “Про пенсійне забезпечення” з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 з одного боку, та Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу “якості закону”, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі “Щокін проти України”). У разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. У зв`язку з цим, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що в цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону України “Про пенсійне забезпечення” з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, а не Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій”. Таким чином, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Отже, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно дотримання необхідних умов, це вік та наявність необхідного страхового стажу: загального та пільгового. В даному випадку, з урахуванням положень п."б" ст.13 Закону №1788-ХІІ у редакції до Закону №213-VIII, що належить застосувати до спірних правовідносин,пенсійний вік (50 років) та необхідний загальний страховий стаж (20 років), з яких пільговий 10 років.
Так, позивачка, звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та на час звернення виповнилося 56 років. Тому одна з умов, щодо призначення пільгової пенсії, а саме вік, дотримано позивачкою.
Відповідач-1 у спірному рішенні посилався на відсутність необхідного пільгового стажу з урахуванням рішень відповідача-2 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи.
Проте, дане твердження пенсійного органу спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема позивачем до заяви про призначення пенсії надані були: трудова книжка, довідки про підтвердження трудового стажу, архівні довідки
Щодо періоду роботи позивачки машиністом конвеєра з 22.08.1992 по 05.11.1995.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. (ст.62 Закону №1788-ХІІ).
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Із аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці і лише у випадку відсутності трудової книжки, записів у ній або ж, якщо наявні записи неправильні чи неточні щодо періодів роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за №1231/13105, далі - Порядок №18-1).
Цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника (п.1 Порядку №18-1).
Згідно п.2 Порядку №18-1 його дія поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).
За приписами пункту 6 Порядку №18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Відповідно до пунктів 8 – 15 Порядку №18-1 засідання Комісії проводиться в міру потреби, але не рідше одного разу на місяць. Комісія правомочна приймати рішення за участю у засіданні не менше як 2/3 її членів.
Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.
Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.
Із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.
Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:
документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);
трудова книжка;
документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:
довідка про заробітну плату;
копії документів про проведення атестації робочих місць;
копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.
Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.
Територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.
Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, територіальний орган Пенсійного фонду України запрошує та опитує свідка.
Якщо свідок проживає (перебуває) в іншій адміністративно-територіальній одиниці України, ніж та, в якій проживає (перебуває) заявник, територіальний орган Пенсійного фонду України звертається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання (перебування) свідка для його опитування.
Запрошення свідку надсилається протягом трьох робочих днів з дня звернення заявника до територіального органу Пенсійного фонду України (з дня одержання запиту територіальним органом Пенсійного фонду України за місцем проживання (перебування) свідка).
Запрошення свідка, який проживає на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, для його опитування здійснюється заявником. Опитування проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України, який обирає свідок.
Результати опитування свідка оформляються Актом опитування свідка (додаток 3).
Акт опитування свідка та завірені територіальним органом Пенсійного фонду України копії документів про його роботу за час, щодо якого він підтверджує роботу заявника, протягом трьох робочих днів з дня опитування надсилаються до територіального органу Пенсійного фонду України, який надіслав запит.
Свідок, що проживає за межами України, надсилає заяву, в якій зазначається інформація про спільний період роботи на одному підприємстві із заявником, легалізовану органами Міністерства закордонних справ України (у разі якщо інше не передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна) або дипломатичним представництвом чи консульською установою України в державі проживання свідка. До заяви свідок додає завірені копії документів про свою роботу за час, щодо якого він підтверджує роботу заявника.
Акти опитування свідків (заяви свідків) та копії документів про їх роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника, додаються до заяви про підтвердження стажу.
Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.
Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.
Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Порядок №442).
Пунктами 2, 3 цієї постанови установлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ) пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. N 461 ( 461-2016-п ), а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації 
робочих місць. 
Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством. 
Керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих. 
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).
Цей порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ). 
Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. 
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
У трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 10.08.1987 містяться такі записи, зокрема (а.с.39-41): 
№4 – 06.12.1990 року прийнята в сушильно-пресовий цех №2 основного виробництва машиністом конвеєра брикетної фабрики «Димитрівська», наказ №138/к від 10.12.1990;
№5 – 06.11.1995 переведена сторожем відділу відомчої охорони фабрики, наказ 109/к від 04.11.1995.
Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Олександрійської міської ради від 06.02.2025 №12-36/60-1 Брикетна фабрика «Димитрівська» неодноразово перейменовувалася та реорганізовувалася. Правонаступником брикетної фабрики «Димитрівська ДХК «Олександріявугілля» є брикетна фабрика «Димитрівська» Олександрійської філії ЗАТ «Енерговугілля». Структурний підрозділ брикетна фабрика «Димитрівська» ЗАТ «Енерговугілля» припинив діяльність шляхом ліквідації згідно наказу ЗАТ «Енерговугілля» від 05.02.2010 №1. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.12.2020 по справі про банкрутство №27/58б ліквідовано юридичну особу-банкрута ПАТ «Енерговугілля». (а.с.32зв.-33зв.)
Наказом директора брикетної фабрики «Димитрівська» №84 від 31.05.1994 «Про результати атестації робочих місць» посаду машиніста конвеєра віднесено до Списку №2. (а.с.24-28)
Протоколи Олександрійської міськсанепідемстанції від 16.09.1993 та гігієнічні висновки, свідчать про те, що в сушильно-пресовому корпусі на робочому місці машиніста конвеєра встановлено перевищення концентрації буровугільного пилу в повітрі робочої зони, а також перевищення рівню шуму. (а.с.28зв.-30)
Також у картці умов праці машиніста конвеєра вугля сушильно-пресового цеху брикетної фабрики «Димитрівська» вказано, що робочим місцем машиніста конвеєра є приміщення сушильно-пресового цеху, де встановлені стрічкові та скребкові конвеєри. Умови праці відносяться до ІІІ класу ІІ ступеню, усього робоче місце має 5 факторів І ступеню, 1 фактор ІІ ступеню, по показникам є шкідливими та важкими умовами праці, що відповідає показникам Списку №2. (а.с.30зв.)
Фактично вказаною карткою умов праці, встановлено, що робоче місце машиністів всіх конвеєрів сушильно-пресового цеху, як стрічкових, так і скребкових, має однакові умови праці, а тому не має значення на якому саме конвеєрі працювала людина в сушильно-пресовому цеху.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 ( 442-92-п) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. 
Зазначена постанова ( 442-92-п ) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. 
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктами 4.3- 4.6 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку ( 442-92-п ).
Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за 
результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. 
У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене. 
Відповідно до п.5 Порядку №383 у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками N 1 чи N 2 ( 36-2003-п ) працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних 
робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації. 
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Вперше атестація робочого місця машиніста конвеєра сушильно-пресового цеху проведена в 1994, про що свідчить наказ №84 від 31.05.1994. Атестацією підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах в період роботи машиністом конвеєра сушильно-пресового цеху. 
Також довідка ЗАТ «Енерговугілля» №33 від 30.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, свідчить, що ОСОБА_1 у період з 06.12.1990 по 05.11.1995 працювала в сушильно-пресовому цеху основного виробництва на посаді машиніста конвеєра, яка передбачена Списком 2 розділ 2 підрозділ а, код КП 2030000а-13777 (Постанова КМУ №162 від 11.03.1994) – 4 роки 10 місяців 29 днів. (а.с.37)
При цьому, суд зауважує, що відповідачі не заперечують, що посада, на якій працювала позивачка у період з 06.12.1990 по 05.11.1995 відноситься до посад, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. 
Також, суд враховує, що відповідачами зараховано до пільгового стажу період роботи позивачки машиністом конвеєра в сушильно-пресовому цеху основного виробництва з 06.12.1990 до 21.08.1992 (до дати набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць). Тобто за тих же самих умов роботи, на тому ж самому робочому місці, відповідачі один період зараховують позивачці до пільгового стажу, а інший ні, що свідчить про непослідовність дій відповідачів та порушення принципу належного урядування.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відмова відповідачів у зарахуванні позивачці періоду роботи машиністом конвеєра в сушильно-пресовому цеху з 22.08.1992 по 05.11.1995 до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, є безпідставною та такою, що суперечить наявним доказам, які містяться в матеріалах справи та вимогам законодавства.
Отже, рішення комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №11 від 29.04.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо періоду роботи позивачки машиністом сушильних установок з 22.08.2002 по 09.08.2004.
У трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 10.08.1987 містяться такі записи, зокрема (а.с.39-41): 
№9 – 22.08.2002 переведена машиністом сушильних установок 4 розряду сушильно-пресового цеху №1 основного виробництва, наказ 146/к від 23.08.2002;
№10 – 30.04.2004 звільнена з фабрики по переводу в ЗАТ «Енерговуголь»;
№11 – 01.05.2004 прийнята машиністом сушильних установок 4 розряду сушильно-пресового цеху №1 основного виробництва ЗАТ «Енерговуголь», наказ 63/к від 01.05.2004; 
№12 – 29.11.2009 звільнена з роботи за угодою сторін, наказ 63/к від 28.11.2009. 
Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Олександрійської міської ради від №12-36/60-2 від 06.02.2025 в наказах директора з кадрових питань (особового складу) та в особовій картці звільнених значиться ОСОБА_1 , працювала машиністом сушильних установок в сушильно-пресовому цеху основного виробництва Димитрівської брикетної фабрики, зокрема з 22.08.2002 до дня звільнення 29.11.2009. (а.с.31)
Довідка ЗАТ «Енерговугілля» №33/1 від 30.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та додаток до неї, свідчить, що ОСОБА_1 у період з 22.08.2002 по 30.04.2004, з 01.05.2004 по 10.11.2007 працювала в сушильно-пресовому цеху основного виробництва на посаді машиніста сушильних установок, яка передбачена Списком 2 розділ 2 підрозділ а, код КП 2а (Постанова КМУ №36 від 16.01.2003) та за період з 22.08.2002 по 30.04.2004 – 1 рік 07 місяців 28 днів, а за період з 01.05.2004 по 10.11.2007 - 3 роки 6 місяців. (а.с.37зв.-38)
Наказом директора брикетної фабрики «Димитрівська» №128 від 10.08.1999 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» посаду машиніста сушильних установок віднесено до Списку №2. (а.с.20-21зв.)
Наказом директора брикетної фабрики «Димитрівська» №125 від 10.08.2004 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» посаду машиніста сушильних установок віднесено до Списку №2. (а.с.15-17)
Згідно гігієнічних висновків Олександрійської міської санітарно-епідеміологічної служби за 1999, які враховувалися під час атестації, робоче місце машиніста сушильних установок за умовами праці відноситься до ІІІ класу 2 ступені. (а.с.18зв.-19).
В даному випадку відповідачі не заперечують, що посада, на якій працювала позивачка у період з 22.08.2002 по 09.08.2004 відносяться до посад, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, оскільки зараховують період з 10.08.2004 по 15.09.2005, з 01.12.2005 по 28.11.2008 до пільгового стажу за Списком №2. (а.с.85)
З аналізу вищезазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
Разом з тим, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків №1 та № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками №1 та № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списками №1 та № 2.
Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а.
Працівник не може бути позбавлений своїх прав у сфері пенсійного забезпечення внаслідок неналежного зберігання документів підприємством, яке повинно виконувати обов`язки, які гарантують працівнику його права. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
З огляду на викладене та враховуючи надані позивачкою документи, зокрема трудову книжку позивачки, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, архівні довідки, суд дійшов висновку, що період роботи позивачки з 22.08.2002 по 09.08.2004 підтверджено, як стаж за Списком №2, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
Отже, відповідачем-2 протиправно відмовлено у зарахуванні періоду роботи позивачки з 22.08.2002 по 09.08.2004 до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, тому рішення комісії при ГУ ПФУ в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №8 від 28.02.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що відповідачами під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно безпідставно не враховано до пільгового страхового стажу періоду роботи з 22.08.1992 по 05.11.1995 та з 22.08.2002 по 09.08.2004 та рішення відповідача-2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд також доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.05.2025 №/ПС 112750008671 винесено протиправно, необґрунтовано та не пропорційно, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що відповідачем прийнято протиправне рішення та при цьому не враховано до пільгового страхового стажу позивачки за Списком №2 періоди роботи з 22.08.1992 по 05.11.1995 та з 22.08.2002 по 09.08.2004, тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивачки та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, що були встановлені при розгляді даної справи та зобов`язання відповідача зарахувати до трудового стажу позивача періоди роботи з 22.08.1992 по 05.11.1995 та з 22.08.2002 по 09.08.2004 як стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
З огляду на положення статті 139 КАС України, здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору 2422,40 грн. (а.с.48) слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, у сумі 1211,20 (а.с.60) - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром 3, під`їзд 2, ЄДРПОУ 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №8 від 28.02.2025 та №11 від 29.04.2025 в частині відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 05.11.1995 та з 22.08.2002 р. по 09.08.2004 до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених Списком №2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.05.2025 №/ПС 112750008671 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 07.05.2025, зарахувавши до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених Списком №2, періодів роботи з 22.08.1992 по 05.11.1995 та з 22.08.2002 по 09.08.2004, та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802)
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА