Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року Справа№200/374/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янсь, площа Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області з 01.05.2025 року щодо не зарахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року на ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 з 01.05.2025 року заробітну плату (доход) згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року на ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/4044/25 не зараховано йому з 01.05.2025 заробітну плату (доход) згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року на ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ».
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також даною ухвалою позивачу було поновлено строк звернення до суду.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, мотивуючи це наступним.
Згідно матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , встановлено, що станом на 01.03.2025 року страховий стаж було обчислено по 31.03.2021 року та складав 36 років 0 місяців 04 дні. Заробітна плата обчислена за період з 01.07.2000 року по 30.11.2016 року.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/4044/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 від 16.04.2025 року, що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з урахуванням висновків суду та проведено перерахунок пенсії з 01.05.2025 року з врахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи у шахті 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року (без сплати внесків з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу).
Представник відповідача вважає, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.03.2016 року як отримувач пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року у справі № 200/4044/25, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 № ВЕБ-05001-Ф-С-25-069592 від 16.04.2025 року, що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх. № 9626/П-0500-25 від 13.05.2025), з урахуванням висновків суду та врахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи у шахті 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року.
На виконання вищевказаного рішення суду, повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 від 16.04.2025 року, що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з урахуванням висновків суду та проведено перерахунок пенсії з 01.05.2025 року з врахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи у шахті 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року (без сплати внесків з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу).
В той же час позивачу не було зараховано з 01.05.2025 року його заробітну плату (доход) згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року на ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ».
Розмір пенсії позивача після виконання вищевказаного рішення суду не змінився.
Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закону № 1058-ІV).
Відповідач при перерахунку пенсії позивача не врахував заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 27.07.1990 року, позивача з 05.12.2013 року переведено електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 25), з 14.08.2024 року звільнено за власним бажанням (запис № 28).
Згідно довідки ОК-5, наданої відповідачем та сформованої станом на 23.10.2024 року, професія, яку обіймав позивач облікована кодом спецстажу ЗП3014А1.
З відомостей реєстру застрахованих осіб вбачається, що ОСОБА_1 , є застрахованою особою з 2003 року у страхувальника ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ», який має код ЄДРПОУ – 33621589.
Як вбачається з протоколу розрахунку стажу позивача, період його роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року зарахований до страхового та пільгового стажу.
Як вбачається з довідки ОК-5, заробітна плата позивача за період з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року зарахована нульовим значенням, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування за вищезазначені періоди відсутня сплата страхових внесків.
Також вказаною довідкою ОК-5 підтверджується факт нарахування позивачу заробітної плати в період з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV, посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Крім того суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ВП «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).
Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року.
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не врахувало під час перерахунку пенсії позивача його заробітну плату за період з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року.
Позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію.
Більш того, суд зазначає, що період з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року позивачу зараховано до його страхового та пільгового стажу.
Таким чином, не зарахування Пенсійним фондом вказаних періодів отримання позивачем заробітної плати до розрахунку його пенсії під час її перерахунку на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року у справі № 200/4044/25, не відповідають чинному законодавству.
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (заява № 25921702) Європейський суд з прав людини , здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформована Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполученого Королівства (Stretch V. The United Ringdom) № 44277/98.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків , сумісних із принципами Конвенції. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечують адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Тому у випадку існування неоднозначного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1064,96 грн (квитанція № 8912-1433-3078-6735 від 16.01.2026 року).
Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янсь, площа Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янсь, площа Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) з 01.05.2025 року щодо не зарахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )заробітної плати (доходу) згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року на ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янсь, площа Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) зарахувати ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.05.2025 року заробітну плату (доход) згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди роботи з 01.07.2021 року по 14.08.2024 року на ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ШАХТА 1-3 «НОВОГРОДІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2025 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янсь, площа Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя І.М. Тарасенко