Справа №498/2039/25
Провадження по справі №2/498/201/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року с-ще. Велика Михайлівка Одеська область
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: 
головуючої судді – Чернецької Н.С., 
за участю секретаря судового засідання – Гонтаренко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України в с-ще. Велика Михайлівка Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
26 листопада 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 26.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 71775571 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,5% на день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". 24.04.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14781830 до Договору позики №71775571, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 24.05.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 24.05.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15006250 до Договору позики №71775571, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 90 днів (до 23.06.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '51233, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу. Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №71775571 від 26.03.2025 р. та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають –18 283,00 грн., зокрема: - 5 950,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 835,00 грн. – сума заборгованості за процентами; - 1 500,00 грн. – сума заборгованості за комісією; - 0 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; - 4 998,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 16.10.2025 між ТОВ ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25. Відповідно до Реєстру заборгованості до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 283,00 грн., з яких: 5 950,00 грн. грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 500,00 грн. – заборгованість за процентами, 1 500,00 грн. – заборгованість за комісією, 4 998,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість суму заборгованості за Договором позики № 71775571 в розмірі 18 283,00 грн. та судові витрати.
Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи без участі сторін в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Смірнова В.С. надійшла заява про визнання позову, згідно якої відповідачка вимогу про стягнення заборгованості за Договором кредиту №71775571 у загальному розмірі 18 283,00 грн. - визнає. Відповідачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має доходів (підтверджується відповідною довідкою), утримує 4 дітей. Одноразова сплата всієї суми є неможливим для відповідачки та фактично унеможливить реальне та своєчасне виконання рішення суду. Розстрочення є пропорційним способом забезпечити баланс інтересів сторін: з одного боку - реальність виконання рішення, з іншого - недопущення надмірного тягаря для відповідачки з огляду на її сімейні та майнові обставини. З огляду на це відповідачка просить розстрочити виконання майбутнього рішення суду в частині стягнення суми боргу 18 283,00 грн строком на 12 місяців шляхом сплати рівними платежами: - 11 щомісячних платежів по 1 523,58 грн, - останній (12-й) платіж — 1 523,62 грн, з першим платежем протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили, але з урахуванням вимоги закону щодо граничного строку розстрочення. 3) Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнає позов до початку розгляду справи по суті, суд має вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на заявлену позивачем суму судового збору 2 422,40 грн, просимо: - повернути позивачу з державного бюджету 1 211,20 грн, - а решту 1 211,20 грн покласти на відповідачку та стягнути на користь позивача. Зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн Позивач заявив витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Відповідачка заявляє клопотання про зменшення таких витрат як неспівмірних/непропорційних складності справи, часу та обсягу робіт, значенню спору та фактичній процесуальній поведінці сторін (визнання позову на ранній стадії). Просить суд: 1. Прийняти визнання відповідачкою позову про стягнення заборгованості за Договором кредиту №71775571 у загальному розмірі 18 283,00 грн. та ухвалити рішення про задоволення позову за наявності законних підстав. 2. Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми боргу 18 283,00 грн строком на 12 місяців із графіком: 11 платежів по 1 523,58 грн щомісячно та останній платіж 1 523,62 грн, з першим платежем протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили, з урахуванням граничного строку розстрочення, встановленого законом. 3. Вирішити питання судового збору: повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору (1 211,20 грн), а 50% (1 211,20 грн) стягнути з відповідачки на користь позивача. 4. Зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідачки, до 500,00 грн. 5. Розглянути заяву за відсутності відповідачки та її представника, на підставі наявних матеріалів.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив, що 26.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 71775571 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 36545, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Відповідно до п.2.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики.
Згідно з п.2.2 договору позики, сума позики 10 000,00 грн., строк договору 30днів, процентна ставка (базова) 0,500 % в день.
24.04.2025 року між Позикодавцем та Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14781830 до Договору позики №71775571, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 24.05.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 
24.05.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15006250 до Договору позики №71775571, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 90 днів (до 23.06.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника.
Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 підтверджується копією платіжної інструкції від 26.03.2025.
16.10.2025між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») та ТОВ «Фінпром Маркет» («Фактор») укладений Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики № 71775571 від 26.03.2025.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 18 283,00 грн., зокрема: - 5 950,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 835,00 грн. – сума заборгованості за процентами; - 1 500,00 грн. – сума заборгованості за комісією; - 0 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; - 4 998,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до закону.
Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що, якщо, відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Частиною першою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Докази повернення відповідачем позики та сплати процентів за користування грошовими коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні.
Таким чином, із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 71775571 від 26.03.2025 в розмірі 18 283,00 грн.
Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Розстрочення виконання судового рішення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як було встановлено судом в ході розгляду цивільної справи № 498/2039/25, ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, що підтверджується довідкою Форми ОК-5, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 28.05.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 07.02.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 24.10.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 11.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.
З огляду на зазначене, суд вважає доведеним, що у відповідача ОСОБА_1 існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення.
На переконання суду, повне стягнення заборгованості, яка є предметом даного спору, поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, що буде не виправданим нагальною суспільною необхідністю і пропорційністю визначеній законній меті.
Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути стягувану заборгованість стягувачу добровільно, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе відстрочити ОСОБА_1 виконання даного судового рішення строком на десять місяців зі сплатою щомісячних платежів у рівних частках.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 3 статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 3 статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 141 цього Кодексу.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», витяг з акту №5-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, акт з приймання передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги № 579941967.1 від 10.11.2025. Вартість наданих послуг становить 4 500,00 грн.
Оскільки предметом цього позову є стягнення заборгованості за кредитним договором і підготовка позовної заяви не потребує вивчення великої кількості нормативної бази та судової практики, та з урахуванням клопотанням відповідача про зменшення суми стягнення правничої допомоги, суд уважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд прийшов до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на корить ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»  понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу 2 500,00 грн.
При вирішенні даного спору суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачем позову.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті було визнано позов, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову.
З огляду на наведене, суд вважає можливим повернути ТОВ «Фінпром Маркет» з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 грн., а інші 50 % судового збору компенсувати за рахунок ОСОБА_1 .
За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 500,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 1 211,20 грн. судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_6 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851) суму заборгованості за Договором позики №71775571 в розмірі 18 283,00 грн., з яких: - 5 950,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5 835,00 грн. – сума заборгованості за процентами; - 1 500,00 грн. – сума заборгованості за комісією; - 0 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; - 4 998,00 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Розстрочити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) виконання рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2026 року в цивільній справі № 498/2039/25 строком на 10 (десять) місяців шляхом сплати боржником 1 828,30 грн. щомісяця, не пізніше останньої календарної дати кожного місяця, з дня набрання ним законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_6 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851) суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_6 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851) витрати на професійну правничу допомогу – 2 500,00 грн.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., який був сплачений згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579942153.1 від 14.11.2025 в АТ «ОТП Банк» на загальну суму 2 422,40 грн.
В іншій частині позову – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька