ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

16 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/1356/23	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Мандриком Владиславом Володимировичем, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на новому розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач), поданим в його інтересах адвокатом Мандриком Владиславом Володимировичем (далі – представник позивача), до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому представник позивача просить:
– визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період з 1 травня 2023 року до 31 травня 2023 року та з 1 червня 2023 року до 22 червня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
– зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період з 1 травня 2023 року до 31 травня 2023 року та з 1 червня 2023 року до 22 червня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . При цьому у період з 24 лютого 2022 року до 11 березня 2022 року, з 1 травня 2022 року до 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року до 22 грудня 2022 року, з 3 лютого 2023 року до 22 червня 2023 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в Донецькій області, що підтверджується довідкою від 22 червня 2023 року № 7080.
Відтак, резюмує представник позивача, позивач набув право на отримання за вказаний період додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, у розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168).
При цьому, за період з 1 травня 2023 року до 22 червня 2023 року додаткова грошова винагорода в розрахунку до 100000,00 грн позивачу не виплачувалась.
З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. 
22 січня 2024 року від відповідача поштовим зв`язком за вхідним реєстраційним № 539/2024 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позовну заяву від 16 січня 2024 року № 764.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 3 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі – Порядок № 260), підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Тобто, вищезгадані документи за сукупністю дають право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
Відповідно до пункту 9 Розділу XXXIV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.
У відповідача відсутні підтверджуючі документи виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у спірний період, а тому відсутні підстави для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
Згідно із довідкою ФЕС позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення у повному розмірі згідно із діючим законодавством. Надана копія довідки суду не є належним та допустимим доказом для підтвердження позовних вимог. Законодавством визначений чіткий перелік документів для підтвердження безпосередньо участі у бойових діях.
З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.
Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 21 лютого 2024 року у справі № 360/1356/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовив повністю.
Верховний Суд постановою від 18 грудня 2025 року у справі № 360/1356/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково:
– рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року скасував, а справу № 360/1356/23 направив на новий судовий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду. 
Згідно із частиною п`ятою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
У постанові від 18 грудня 2025 року у справі № 360/1356/23 Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що довідка Військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року № 7080 не може бути доказом безпосередньої участі останнього в бойових діях або відповідних заходах, оскільки вона не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. 
Проте, резюмує Верховний Суд, такий висновок судових інстанцій є передчасним, адже не ґрунтується на повному і всебічному встановленні обставин справи та належній їй правовій оцінці. 
Верховний Суд зазначив, що оцінюючи критично інформацію, викладену у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року № 7080, суди попередніх інстанцій виходили виключно з того, що вона не належить до первинних документів, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168.
Водночас суди попередніх інстанцій не дослідили документів, на підставі яких вона була видана: накази командира Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11 квітня 2022 року № 77 і від 10 червня 2022 року № 124, наказ командира Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 21 серпня 2022 року № 53, накази командира Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 22 серпня 2022 року № 69, від 5 жовтня 2022 року № 112, від 22 жовтня 2022 року № 129, від 31 грудня 2022 року № 203, наказ командира Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18 лютого 2023 року № 39.
Суди не з`ясували, чи підтверджують зазначені у ній документи факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у періоди, вказані у цьому позові. 
Судами першої та апеляційної інстанцій також не було повною мірою з`ясовано обставин щодо виконуваних позивачем завдань та місця їхнього виконання. 
Зокрема, не встановлено, які саме завдання виконував позивач, на якому напрямку, а також чим це підтверджується. Якщо позивач упродовж періоду, щодо якого виник спір, проходив військову службу, проте не виконував бойових чи інших завдань, які в розумінні пункту 1 Постанови № 168 дають підстави для виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн розмірі, важливо установити, які саме завдання він виконував і де проходив службу. Ці обставини є ключовими для правильного вирішення спору і не можуть бути проігноровані. 
Луганський окружний адміністративний суд своїми ухвалами від:
– 5 січня 2026 року серед іншого прийняв справу до провадження; продовжив розгляд справи в порядку загального позовного провадження; зазначив, що дата і час підготовчого засідання будуть призначені судом після отримання нових (додаткових) доказів, що витребувані ухвалою про прийняття справи для провадження; зобов`язав учасників справи надати суду письмові пояснення; витребував від відповідача письмові докази;
– 16 січня 2026 року повторно витребував від відповідача письмові докази та письмові пояснення;
– 17 лютого 2026 року призначив у справі підготовче засідання на 2 березня 2026 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні суду за адресою: вул. Академіка Янгеля, буд. 4, м. Дніпро; запропонував учасникам справи подати клопотання про розгляд справи за їх відсутності; зобов`язав відповідача надати письмові пояснення;
– 2 березня 2026 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи) на 16 березня 2026 року. 
У додаткових поясненнях від 16 січня 2026 року б/н, які надійшли на адресу суду 16 січня 2026 року, представник позивача серед іншого зазначив, що відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої 8 липня 2023 року за № 7853, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони перебуваючи в Донецькій області з 24 лютого 2022 року до 11 березня 2022 року, з 1 травня 2022 року до 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року до 22 грудня 2022 року, з 3 лютого 2022 року до теперішнього часу, тобто по дату видачі довідки, а саме включно до 8 липня 2023 року. 
Як відомо з інформації, наданої ОСОБА_1 , у зазначений період він виконував бойові завдання на Авдіївському напрямку, безпосередньо у місті Авдіївка Покровського району Донецької області.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, Донецька область, Покровський район, м. Авдіївка входять у Авдіївську міську територіальну громаду, у свою чергу з 24 лютого 2022 року до 28 лютого 2024 року відносилась до території можливих бойових дій. 
Позивач зазначає, що під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 він виконував такі завдання: перебував на лінії безпосереднього зіткнення з противником (утримували оборону); інженерне обладнання позицій на лінії вогню «0 лінія оборони»; доставка боєприпасів / провізії на безпосередню лінію зіткнення; - вогневі сутички з противником на безпосередній лінії зіткнення.
Відповідач письмові пояснення із наданням інформації: які завдання / заходи виконував військовослужбовець ОСОБА_1 під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 ; чи підтверджується безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні військової агресії у період з 3 лютого 2023 року до 22 червня 2023 року будь-яким іншим документом, крім довідки від 22 червня 2023 року № 7080, якщо так, надати такі документи, суду не надав. 
У додаткових поясненнях від 1 лютого 2026 року б/н, які надійшли до суду 2 лютого 2026 року, відповідач серед іншого зазначив, що досліджуючи документи, які були надані до представника Військової частини НОМЕР_1 , підрозділами Військової частини НОМЕР_1 відповідно до витягів із наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 була заведена до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних дій (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Донецькій області, із метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань, серед яких і наявне прізвище позивача. 
Водночас, відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 1 лютого 2026 року № 1520 зазначено, що позивач дійсно у період з 12 лютого 2023 року до 30 квітня 2023 року брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у н. п. Водяне, Очеретинська стг, Покровського району, Донецької області. З 1 травня 2023 року до 22 червня 2023 року не залучався до відповідних заходів, а отже, підстави для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, відсутні.
Дослідивши матеріали судової справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке. 
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та у період з 4 березня 2020 року до 21 червня 2023 року проходив військову службу у Військовій частини НОМЕР_1 на різних посадах, про що свідчать військовий квиток серії НОМЕР_3 від 14 жовтня 1981 року, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 24 грудня 2020 року, видане Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_5 , витяги із наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 4 березня 2020 року № 68, від 26 березня 2021 року № 85, від 17 червня 2022 року № 170, від 24 липня 2024 року № 207, від 21 червня 2023 року № 172, від 3 лютого 2024 року № 34 та довідка Військової частини НОМЕР_1 від 11 січня 2024 року № 1/40.
Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 червня 2023 року № 172 , із урахуванням витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 3 лютого 2024 року № 34 про внесення змін до пункту 2.6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 червня 2023 року № 172, вважати такими, що з 21 червня 2023 року виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21 травня 2023 року № 105-РС у відставку за підпунктом «а» (у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі) і вважати, що справи та посаду здав та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також у вищеописаному наказі з урахуванням внесених змін міститься припис про необхідність виплатити відповідно до Постанови № 168 премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (з 01 по 21 червня 2023 року з розрахунку 30000,00 за повний місяць).
Відповідно до довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення за період з січня 2023 року до червня 2023 року ОСОБА_1 збільшена до 100000,00 грн додаткова винагорода виплачена у січні 2023 року за грудень 2022 року у розмірі 67741,94 грн, у березні 2023 року за лютий 2023 року у розмірі 53571,43 грн, у квітні 2023 року за березень 2023 року у розмірі 100000,00 грн, у травні 2023 року за квітень 2023 року у розмірі 100000,00 грн; у червні 2023 року виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за червень 2023 року.
Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року № 7080 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України солдат ОСОБА_1 дійсно у період з 24 лютого 2022 року до 11 березня 2022 року, з 1 травня 2022 року до 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року до 22 грудня 2022 року, з 3 лютого 2023 року до теперішній часу (22 червня 2023 року) брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Донецькій області. Підстава видачі довідки: Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11 квітня 2022 року № 77, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 червня 2022 року № 124, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 21 серпня 2022 року № 53, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 22 серпня 2022 року № 69, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 5 жовтня 2022 року № 112, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 22 жовтня 2022 року № 129, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 31 грудня 2022 року № 203, наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18 лютого 2023 року № 39. 
Відповідно до підпункту 2.5. пункту 2 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 11 квітня 2022 року № 77 вважати такими, що вибули зі складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : 11 березня 2022 року солдата ОСОБА_1 , стрільця-зенітника 3 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 .
Згідно із підпунктом 1.9. пункту 1 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 10 червня 2022 року № 124 вважати такими, що прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань: нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : 1 травня 2022 року солдата ОСОБА_1 , стрільця-зенітника 3 зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 ;
Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 витягу із наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 21 серпня 2022 року № 53 вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань: нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : 15 серпня 2022 року солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 .
Згідно із підпунктом 1.1. пункту 1 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 20 серпня 2022 року № 69 вважати такими, що прибули: до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань: 15 серпня 2022 року солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до підпункту 2.1.1. підпункту 2.1. пункту 2 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 5 жовтня 2022 року № 112 вважати такими, що вибули: зі складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань: до місця постійної дислокації: 20 вересня 2022 року: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ): солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 .
Згідно із підпунктом 1.1. пункту 1 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 22 жовтня 2022 року № 129 вважати такими, що прибули: до складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань: 15 жовтня 2022 року: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ): солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 .
Відповідно до підпункту 2.2. пункту 2 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 31 грудня 2022 року № 203 вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань: нижчепойменованих військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 : 22 грудня 2022 року солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 . 
Згідно із підпунктом 1.2. пункту 1 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 18 лютого 2023 року № 39 вважати такими, що прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань: нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : 3 лютого 2023 року солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 .
Відповідно до підпункту 2.21. пункту 2 витягу із наказу командира Оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 18 липня 2023 року № 186 вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань: нижчепойменованих військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 : 21 червня 2023 року солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 .
Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 11 січня 2024 року № 1/40 ОСОБА_1 у червні 2023 року зараховано на картковий рахунок Ощадбанку: 21605,33 грн - грошове забезпечення за травень 2023 року; 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за травень 2023 року (за 31 добу з розрахунку 30000,00 грн) згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 червня 2023 року № 4474; 15123,74 грн - грошове забезпечення за червень 2023 року; 66976,54 грн - грошова компенсація за 23 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, грошова компенсація за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошова компенсація за 56 діб невикористаної додаткової відпустки за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, передбачені статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Виплата додаткової винагороди під час дії воєнного стану згідно із Постановою № 168 за червень 2023 року не здійснювалась відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 червня 2023 року № 172 (премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, НЕ ВИПЛАЧУВАТИ (не перебував у районах забезпечення вищезазначених заходів у червні 2023 року)).
Представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 28 липня 2023 року, у якій, зокрема, просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за травень 2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, передбачену Постановою № 168, із урахуванням фактично виплачених сум. 
У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 8 серпня 2023 року № 1/889 повідомив, що: у березні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 21605,33 грн - грошове забезпечення за лютий 2023 року; 13719,64 грн - додаткова грошова винагорода за 13 діб лютого 2023 року з розрахунку 30000,00 грн на місяць згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 березня 2023 року № 1409; 52767,86 грн - додаткова грошова винагорода за 15 діб лютого 2023 року з розрахунку 100000,00 грн на місяць згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 березня 2023 року № 1409; у квітні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 21605,33 грн - грошове забезпечення за березень 2023 року; 98500,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу березня 2023 року із розрахунку 100000,00 грн на місяць згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 квітня 2023 року № 2602; 21605,33 грн - грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік; у травні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 20272,04 грн - грошове забезпечення за квітень 2023 року; 100329,02 грн - додаткова грошова винагорода за 30 діб квітня 2023 року із розрахунку 100000,00 грн на місяць згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 травня 2023 року № 3766; у червні 2023 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 21605,33 грн - грошове забезпечення за травень 2023 року; 29550,00 грн - додаткова грошова винагорода за 31 добу травня 2023 року із розрахунку 30000,00 грн на місяць згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 5 червня 2023 року № 4474; 15123,74 грн - грошове забезпечення за червень 2023 року; 66976,54 грн - грошова компенсація невикористаної відпустки. 
Листом від 28 вересня 2023 року № 10484 Військова частина НОМЕР_1 повідомила представника позивача, що питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням). Щодо довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 від 22 червня 2023 року № 7080 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, де вказані періоди з 24 лютого 2022 року до 11 березня 2022 року, з 1 травня 2022 року до 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року до 22 грудня 2022 року, з 3 лютого 2023 року до теперішнього часу, то вказана довідка не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Зазначена довідка не відповідає зразку, встановленому додатками до Рішення № 248/1298 та до Окремого доручення № 912/а/29, а метою її надання є встановлення статусу учасника бойових дій особі, яка приймала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, про що прямо вказано у цій довідці. ОСОБА_1 були здійснені виплати в повному обсязі згідно із чинним законодавством. 
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 6 січня 2026 року 1/47 солдату ОСОБА_1 здійснені такі нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за період з 1 травня 2023 року до 30 червня 2023 року: 
за період з 1 травня 2023 року до 31 травня 2023 року: 30000,00 грн – додаткова винагорода із розрахунку 30000,00 грн за період з 1 травня 2023 року до 31 травня 2023 року, 30 днів; 
за період з 1 червня 2023 року до 30 червня 2023 року: 21000, грн – додаткова винагорода із розрахунку 30000,00 грн за період з 1 червня 2023 року до 21 червня 2023 року, 21 день.
Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 1 лютого 2026 року № 1520 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , колишній військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 (звільнений за підпунктом «а») дійсно у період з 12 лютого 2023 року до 30 квітня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у н. п. Водяне, Очеретинська стг, Покровський район, Донецька область. Підстава видачі довідки: журнал бойових дій 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_6 , інв. № 2075 дск від 12 лютого 2023 року. 
Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, відповідно до Постанови № 168, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20 листопада 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
У подальшому, законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» затверджено відповідні Укази Президента України та востаннє продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Станом на дату нового розгляду справи воєнний стан та загальна мобілізація в Україні триває.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У статті 16 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
За приписами статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1934-ХІІ «Про Збройні Сили України»:
Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина перша);
Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом (частина друга);
з`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій, боротьби з тероризмом і піратством, заходів щодо здійснення захисту життя, здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України, забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення), посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення, забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження, протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі, ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, кризових ситуацій, надання військової допомоги іншим державам, а також брати участь у міжнародному військовому співробітництві, міжнародних антитерористичних, антипіратських та інших міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки на підставі міжнародних договорів України та в порядку і на умовах, визначених законодавством України (частина четверта).
Відповідно до статті 3 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1934-ХІІ «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Отже, відповідач входить до структури Збройних Сил України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
У частині першій статті 12 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.
Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин):
установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший);
нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац третій);
виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац четвертий).
Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць виплачується зокрема військовослужбовцям Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).
Пунктом 2-1 Постанови № 168 (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Згідно з пунктом 2 розділу I «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі – Порядок № 260 у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин):
грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення;
до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років;
до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія;
до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Відповідно до пункту 3 розділу I «Загальні положення» Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Абзацом другим пункту 7 розділу I «Загальні положення» Порядку № 260 визначено, що розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата. 
Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення (абзац третій пункту 7 розділу I «Загальні положення» Порядку № 260).
Згідно з пунктом 8 розділу I «Загальні положення» Порядку № 260:
грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців;
грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України);
грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Пунктом 11 розділу I «Загальні положення» Порядку № 260 регламентовано, що у разі змін розмірів (норм) щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби (у тому числі під час відряджень, відпусток, навчання, звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, перебування на лікуванні в лікарняних закладах та розпорядженні тощо) здійснюється перерахунок грошового забезпечення з дня, з якого відбулися відповідні зміни.
Відповідно до пункту 17 розділу I «Загальні положення» Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, згідно із пунктом 2 якого на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Відповідно до пункту 1 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: 
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) районі ведення воєнних (бойових) дій; 
бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; 
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; 
завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; 
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; 
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); 
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; 
виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; 
здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника виконанням зльоту; 
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
За приписами абзаців першого-сьомого пункту 3 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29 райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України. 
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення. 
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: 
бойовий наказ (бойове розпорядження); 
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. 
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. 
Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року № 177/39233, Порядок № 260 доповнено розділом ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» (далі посилання на цей розділ наводяться у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно із абзацами першим-дванадцятим, п`ятнадцятим-вісімнадцяти пункту 2 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260).
За приписами пункту 4 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць. Підтвердження виконання військовослужбовцями завдань на розгорнутих пунктах управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснюється на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про включення до складу відповідного пункту управління (пункт 7 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260).
Відповідно до пунктів 8, 9 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Зі змісту пункту 1 Постанови № 168 та Порядку № 260 слідує, що умовами виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних сил України в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць є:
- період дії воєнного стану;
- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.
Щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірному періоді, суд зазначає таке.
У розумінні частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б слугували підставою для виплати позивачу у травні та червні 2023 року збільшеної до 100000,00 грн грошової допомоги (такі як бойові накази, журнали бойових дій, рапорт командира підрозділу та довідка командира військової частини за формою, додатку № 1 до цього Окремого доручення). 
При цьому відповідачем повідомлено, що у Військової частини НОМЕР_1 відсутні бойові накази (бойові розпорядження); журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкові, позатермінові, термінові); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, які б давали підстави для перерахунку позивачу додаткової грошової винагороди згідно з Постановою № 168 із розрахунку 100000,00 грн за травень та червень 2023 року. 
Довідка Військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року № 7080 про те, що ОСОБА_1 у період з 24 лютого 2022 року до 11 березня 2022 року, з 1 травня 2022 року до 20 вересня 2022 року, з 15 жовтня 2022 року до 22 грудня 2022 року, з 3 лютого 2023 року до теперішнього часу (22 червня 2023 року) брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, містить тільки узагальнену інформацію та не є підставою для нарахування збільшеної додаткової винагороди згідно з Постановою № 168. 
Тобто надана позивачем довідка не містить у собі обов`язкової сукупності даних, а саме посилання на бойовий наказ, запис журналу бойових дій, рапорт начальника підрозділу. 
Позивач такі твердження не спростував. 
Надані представником позивача пояснення щодо завдань, які позивач виконував (бойові чи інші завдання, які у розумінні пункту 1 Постанови № 168 «дають підстави для виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн розмірі» у період з 1 травня 2023 року до 31 травня 2023 року та з 1 червня 2023 року до 22 червня 2023 року, та на якому напрямку не підтвердженні належними та допустимими доказами, зібраними під розгляду цієї справи.
Досліджені судом витяги із наказів Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11 квітня 2022 року № 77 та від 10 червня 2022 року № 124, витяги із наказів командира Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 21 серпня 2022 року № 53, від 18 лютого 2023 року № 39 та від 18 липня 2023 року № 186, витяги із наказів командира Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 22 серпня 2022 року № 69, від 5 жовтня 2022 року № 112, від 22 жовтня 2022 року № 129 та від 31 грудня 2022 року № 203 підтверджують лише факт залучення як Військової частини НОМЕР_1 , так і позивача до складу сил та засобів таких оперативно-тактичних угрупувань та жодним чином не дають беззаперечних підстав вважати, що всі військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 , зокрема й позивач, виконували бойові (спеціальні завдання) у спірному періоді.
Відповідно до частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зважаючи, що у Порядку № 260 наведено перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), до яких такий вид документа як довідка не віднесений, суд дійшов висновку, що довідка відповідача від 22 червня 2023 року № 7080 не є допустимим доказом участі позивача у період з 1 травня 2023 року до 22 червня 2023 року у бойових діях або виконання відповідних завдань, що дають право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди. 
Суду не надано будь-яких інших доказів наявності у позивача права на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 1 травня 2023 року до 22 червня 2023 року. Сам лише факт залучення позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у зазначені періоди не є підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведена, а відповідачем спростована безпосередня участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду.
Тобто судом встановлено відсутність права позивача на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за період з 1 травня 2023 року до 22 червня 2023 року, тому у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити повністю.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 9 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), поданого в його інтересах адвокатом Мандриком Владиславом Володимировичем, до Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	Т.І. Чернявська