Справа № 306/2056/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

02 квітня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої  - судді Кожух О.А.,
судді   - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,
за участі секретаря - Плешинець З.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.12.2025 (суддя Жиганська Н.М.), у цивільній справі №306/2056/25, за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – Раточки Одарки Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дій виконавця та зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2025 року боржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Раточки Одарки Юріївни в особі Свалявського відділу державної виконавчої служби в Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просив: - визнати неправомірними дії державного виконавця Раточки Одарки Юріївни щодо нарахування заборгованості по аліментах і звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; - скасувати Постанову від 30.10.2025 за виконавчим провадженням №72994605. Також просив зупинити стягнення боргу в розмірі 50% від доходів боржника на час розгляду справи; витребувати докази по справі та докази надсилання до військової частини постанов виконавця; зобов`язати державного виконавця нараховувати та стягувати аліменти без боргу 160118,03 грн.
Скарга боржника мотивована тим, що за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.08.2023 у цивільній справі №306/1052/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання доньки сторін – ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
30.10.2025 державним виконавцем Раточка О.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості, яка станом на 01.07.2025 складає 160118,03 грн
Вказує, що борг за великий період накопичено через бездіяльність державного виконавця.
Зазначає, що є діючим військовослужбовцем, тому стягнення з нього 50% з його доходів для погашення нарахованого боргу через неналежне виконання держвиконавцем своїх обов`язків ставить під загрозу можливість себе забезпечити надійним військовим спорядженням, а також можливості купувати та обслуговувати бойовий автомобіль.
До скарги боржником подано чеки та скріншоти про здійснення вдрахувань на утримання дитини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.12.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії державного виконавця Раточки Одарки Юріївни Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – відмовлено.
Ухвала місцевого суду мотивована тим, що з досліджених судом матеріалів виконавчого провадження, наданих суду державним виконавцем, встановлено наявність непогашеної заборгованості в розмірі 160118,03 грн, а державний виконавець діяв в межах повноважень та з дотриманням чинних норм Законодавства. 

Узагальнені доводи апеляційної скарги

На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на неправильно встановлені обставини справи, просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нове рішення, яким його скаргу задовольнити та визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 30.10.2025 у виконавчому провадженні №72994605. Зобов`язати державного виконавця нараховувати та стягувати аліменти без боргу.
В скарзі боржник зазначає, що державним виконавцем порушено п.3, п.4 ст. 71, п.3 , п.2 ст. 73 та ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 та п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністрерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.
Стверджує, що у військовій частині, в якій скаржник проходить службу, йому повідомили, що від державного виконавця отримали лише постанову від 30.10.2025, а інших постанов не надходило. Доказів про направлення інших постанов державного виконавця боржнику виконавцем суду не подано.
Вказує, що Свалявським районним судом не було досліджено обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Межі розгляду апеляційної скарги 

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта – адвоката Довбаки Д.Ю., та державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби в Мукачівському районі Закарпатської області Раточки О.Ю., дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження ВП№72994605, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.08.2023 (справа №306/1052/23) розірвано шлюб, укладений 16.11.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . За вибором позивача після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_7 дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ». Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 09.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття (електронне посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10.03.2026 було витребувано із Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області матеріали виконавчого провадження ВП72994605 відносно боржника ОСОБА_1 .
З досліджених судом матеріалів виконавчого провадження № ВП72994605 (належно завірена копія якого надана апеляційному суду державним виконавцем Раточка О.Ю.) встановлено, що постановою державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби в Мукачівському районі Закарпатської області Мацалик Л.М. від 10.10.2023, за заявою адвоката Козар М.М. від 09.10.2023, поданою в інтересах ОСОБА_7 , було відкрито виконавче провадження ВП72994605, вказана постанова направлялась боржнику ОСОБА_1 (аркуш матеріалів виконавчого провадження 8-9, 10).
10.10.2023 головний державний виконавець Мацалик Л.М. здійснював виклик ОСОБА_1 , та зобов`язував боржника з`явитись до виконавця 17.10.2023 (а.м.в.п. 13-14).
Станом на 10.10.2023 заборгованість по аліментам було визначено в сумі 19746,56 грн (а.м.в.п. 15). 
З відповіді відділу освіти, молоді та спорту Полянської сільської ради Мукачівського району від 22.01.2024 на запит державного виконавця від 25.12.2023 вбачається, що боржник ОСОБА_1 звільнений з посади водія шкільного автобуса Плосківського ліцею днем 31.08.2023. До вказаної відповіді надано наказ про звільнення (а.м.в.п.18-19).
18.04.2024 до Свалявського відділу ДВС надійшла заява представника стягувача – адвоката Козар М.М., у якій він зазначив місце роботи боржника – Військова частина НОМЕР_1 (а.м.в.п.21).  
Встановивши, що боржник отримує заробітну плату у військовій частині НОМЕР_2 (а.м.в.п.22), головний державний виконавець Мацалик Л.М. 24.04.2024 винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника по 50 % до погашення заборгованості, яка станом на 01.04.2024 склала 42042,76 грн. (а.м.в.п. 25-26). Постанова 24.02.2024 була направила на виконання до військової частини НОМЕР_2 , та для відома – ОСОБА_1 (а.с.24). 
Згідно з відповіді командира військової частини НОМЕР_2 – ОСОБА_9 від 06.12.2024, ОСОБА_10 вибув 06.05.2024 до нового місця проходження служби – в/ч НОМЕР_3 . Також було надано звіт про відрахування із заробітної плати у травні 2024 року в сумі 3630,11 грн (а.м.в.п. 30-32).Вказану відповідь Свалявський відділ ДВС отримав 04.02.2025 – згідно зі штампом вхідної кореспонденції. 
З розпоряджень державного виконавця Мацалик Л. від 16.05.2024 та від 31.10.2024 вбачається, що на користь ОСОБА_7 було перераховано 3561,11 грн. та 17000 грн., відповідно (а.м.в.п.28-29)
Відповідно до розрахунку заборгованості від 19.02.2025, в період з 09.05.2023 по грудень 2024 року з боржника стягнуто 3561,11 грн. в травні 2024 року, та 17000 в листопаді 2024 року (а.м.в.п. 33-34). Згідно з вказаним розрахунком заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів у січні 2025 становила 65806,65 грн.
Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 24.02.2025 державним виконавцем Раточка О.Ю. постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог законодавства, що залишається після утримання податків, зборів, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 65806,65 грн, а після погашення боргу стягнення проводити в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача (а.м.в.п. 38-40).
Згідно із супровідним листом від 24.02.2025, головний державний виконавець Раточка Одарка направила для виконання виконавчий лист до місця роботи ОСОБА_1 – Начальнику фінансової частини В/ч НОМЕР_3 . Вказане підтверджується також копією фіскального чеку Укрпошти (а.м.в.п.36-37). 
Згідно з наявних розпоряджень про зарахування коштів в погашення заборгованості по аліментах вбачається, що в період травень 2025, липень 2025, жовтень 2025 здійснювалось нарахування коштів на погашення боргу 30000 грн. (а.м.в.п. 41, 44, 45).
Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 був боржником у п`ятнадцяти виконавчих провадженнях (а.с.11). 
Так, державний виконавець Раточка О.Ю. в судовому засіданні апеляційного суду вказала, що у травні 2025 року боржник з`явився у відділ ДВС, оскільки щодо нього були виконавчі провадження щодо стягнення штрафів і він був у реєстрі боржників, і тоді ОСОБА_3 надав їй свої контактні дані (номер телефону), яких у державного виконавця не було. 
07.05.2025 у виконавчому провадженні № 72994605, за виконавчим листом у справі №306/1052/23 боржником ОСОБА_1 було здійснено платіж на суму 30000 грн на рахунок отримувача, зазначений державним виконавцем (а.м.в.п.15).
24.10.2025 державний виконавець направила за місцем роботи боржника вимогу, в якій просив повідомити причини не виконання постанови ВП №72994605 від 24.02.2025 (а.с.46 - 48). 
Вказана вимога була направлена на поштову адресу В/ч НОМЕР_3 , однак поштове відправлення було повернуто адресату без вручення з причин закінчення терміну зберігання (а.м.в.п..47)
24.10.2025 державним виконавцем Раточкою О.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми боргу зі сплати аліментів (а.м.в.п.56-57).
Згідно з даними відповіді Податкової служби на запит виконавця вбачається, що ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата у період з квітня 2024 року до травня 2024, в жовтні 2024 року, у липні 2025 та у жовтні 2025 року. 
За заявою ОСОБА_1 , постановою від 28.10.2025 державним виконавцем знято арешт з коштів з боржника військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки такі перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання (а.м.в.п.63-64).
30.10.2025 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості, яка станом на 01.07.2025 складала 160118,03 грн (а.м.в.п.67-68).

Застосовані норми права

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, судових наказів.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини першої ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у ст. 3 Закону (п.1 розділу ІІІ Інструкції). У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (п.5 розділу ІІІ Інструкції).
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасуванні постанови державного виконавця суд зазначив, що державний виконавець діях у межах повноважень та відповідно до закону.
Відповідно до ст. 10, 68 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника. Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається, зокрема, у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Частиною другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано 50 відсотків за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі, зокрема, стягнення аліментів.
Матеріали виконавчого провадження підтверджено, що державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження вчинялись виконавчі дії з метою визначити місце роботи боржника, надсилатись виконавчі листи на адресу боржника та військової частини, в якій він проходить службу.
При цьому, колегія констатує, що, за твердженням представник апелянта, ОСОБА_1 було відомо про наявність судового рішення та виконавчого провадження щодо стягнення аліментів. В період з травня 2024 боржником ОСОБА_1 погашалась заборгованість по аліментах (а.м.в.п. 33-34). Тобто, боржнику, щонайменше, у травні 2024 було достеменно відомо про наявність відкритого виконавчого провадження, за яким стягуються кошти.
З поданих виконавцем матеріалів також встановлено, що місце роботи боржника ОСОБА_1 двічі змінювалось, однак на виконання ст. 19 Закону про зміну місця роботи ОСОБА_1 державного виконавця не повідомляв.
Відповідно до ч. 4 ст.19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
В судовому засіданні 02.04.2026 державний виконавець Раточка О.Ю. пояснила суду, що тривалий час не вдавалось з`ясувати адресу місця роботи відповідача (військової частини НОМЕР_4 ), однак вживались заходи. Зокрема надала суду скріншот, з якого вбачається, що лише 28.10.2025 ОСОБА_1 надав державному виконавцю номер телефону бухгалтера В/ч НОМЕР_4 , після чого виконавиця зверталась до бухгалтера військової частини НОМЕР_3 для встановлення офіційної електронної адреси вказаної військової частини, в якій проходить службу ОСОБА_1 ..
Боржник також звертався до державного виконавця про зняття арешту з його рахунку. Постановою від 28.10.2025 державним виконавцем було знято арешт з коштів з боржника військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки такі перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання. 
У постанові державного виконавця від 30.10.2025 зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 1 липня 2025 року складала 160118,03 грн.
Доказів погашення заборгованості станом на 30.10.2025 виконавче провадження не містить, таких доказів не подано заявником і суду.
Таким чином, доводи апелянта про умисне не вчинення дій державним виконавцем, які призвели до накопичення боргу, спростовуються матеріалами справи. У зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови та відсутності підстав для її скасування.

Висновки апеляційного суду

Доводи апеляційної скарги про те, що з дня відкриття виконавчого провадження – 10.10.2023 і до 30.10.2025 державним виконавцем не здійснювалося будь-яких дій та не приймалося рішень, не надсилалося постанов на виконання - не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, боржник протягом певного періоду здійснював погашення боргу, а державний виконавець здійснював перевірку надходження коштів за розрахунком заборгованості; державним виконавцем вживались заходи для встановлення місця роботи боржника, а останній самостійно не повідомляв виконавця про зміну місця роботи та не погашав заборгованість.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду постановлена з додержанням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2025 року – залишити без задоволення
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 грудня 2025  року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 квітня 2026 року.

Головуюча: 

Судді: