Справа № 214/10220/25
Провадження № 2/211/1904/26

Р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Ткаченко С.В.,
за участю секретаря судового засідання – Бірж Д.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі – АТ «Таскомбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитним договором № 2845172086 від 12 січня 2021 року, що виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 20 796,84 грн. – заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена); 3,03 грн. – заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 29 613,95 коп. – заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). В обґрунтування вимог зазначено, що згідно умов зазначеного кредитного договору, позичальник зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту, де викладено усі інші умови кредитного договору, що разом з Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК ЦФР» складають єдиний кредитний договір. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. 17 грудня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені до АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу № 171221. Тому у зв`язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем, з метою захисту прав нового кредитора, позивач просить вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 14 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.
Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача АТ «Таскомбанк» просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_1 не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав.
Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).
Якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 463/9914/20).
Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, 12 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2845172086, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у сумі 23 737,00 грн. на строк 24 місяці, під річні проценти 0,01% від суми боргу за договором та щомісячні проценти 6% від суми кредиту, на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, установлених у паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною договору та підписаний позичальником.
Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», як клієнтом, та Акціонерним товариством «Таскомбанк», як фактором, було укладено договір факторингу № 171221, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, згідно додаткових угод та реєстру боржників у тому числі й за кредитним договором № 2845172086 від 12.01.2021.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно частини другої указаної статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк.
Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 2845172086 від 12.01.2021, станом на 01.07.2025 наявна заборгованість у сумі 50 413,82 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком та випискою по рахунку, з яких:
- 20 796,84 грн. – заборгованість за тілом кредиту (у т.ч. прострочена);
- 3,03 грн. – заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочені);
- 29 613,95 грн. – заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочені).
Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав, тому наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23).
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24) вказавши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подав, ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.
Керуючись статями 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором – повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30), заборгованість за кредитним договором №  2845172086 від 12.01.2021, що виникла станом на 01.07.2025, у сумі 50 413 (п`ятдесят тисяч чотириста тринадцять) гривень 82 коп., з яких: 20 796 (двадцять тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 84 коп. – заборгованість за тілом кредиту (у т.ч. прострочена); 03 (три) гривні 03 коп. – заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочені); 29 613 (двадцять дев`ять тисяч шістсот тринадцять) гривень 95 коп. – заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочені).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:	    	С. В. Ткаченко