РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/9624/25
Провадження №2/751/860/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В. 
секретаря судового засідання Стрижак В. П. 

учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
відповідач – держава російська Федерація

представник позивачів – ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до держави російська федерація про відшкодування майнової та моральної шкоди, 

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача 

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до держави російська федерація про стягнення кожному позивачу 20 417 655,00 грн майнової шкоди, що еквівалентно 485 973,80 доларів США, та кожному позивачу 2 000 000,00 грн моральної шкоди (т.1 а.с.1-21). 
Заявлені вимоги позивачі обґрунтовують тим, що мають у власності по 1/3 частки об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою АДРЕСА_1 . Ці об`єкти використовувалися для виробництва та реалізації пива та інших продуктів харчування. Поруч з цими об`єктами були і інші споруди, а саме: літній майданчик з металевим каркасом, площадка з покриттям з відсівів дроблення, металеві флагштоки з труб круглого перерізу, ліхтарі зовнішнього освітлення, зовнішня реклама зі стійками з труб круглого перерізу, квітник та прямокутна в плані одноповерхова дерев`яна будівля. Об`єкти нерухомості та земельні поліпшення (споруди) знаходяться на земельних ділянках, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , які позивачі орендують у Чернігівської міської ради. 02.01.2022 між позивачами, як орендодавцем, та ТОВ «Бірвіль», як орендарем, укладено договір оренди №1-4, відповідно до умов якого орендодавець передав вказане вище нерухоме майно орендарю в тимчасове платне володіння та користування (оренду) на строк до 31.12.2024. Умовами договору оренди від 02.01.2022 №1-4 від 02.01.2022 визначено, що вартість переданого в оренду нерухомого майна складає 80 000 000.00 грн. Проте, 28.03.2022 під час чергового обстрілу військами російської федерації цивільних об`єктів міста Чернігова кілька випущених ними снарядів влучили безпосередньо у вказані вище об`єкти нерухомого майна та на прилеглу до них територію, чим спричинили значне пошкодження цих об`єктів та виникнення в них та на прилеглій до них території пожежі. Внаслідок цього усі вказані вище об`єкти нерухомого майна та розташовані поруч земельні поліпшення (споруди) є значно пошкодженими, а розміщене в них виробниче та торгівельне обладнання, сировина, продукція, меблі, інвентар, товари, оргтехніка та інше майно є знищеним. За наслідками цього 20.04.2022 складено акт про пожежу. Також 28.02.2022 в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження №22022270000000010. Позивачі, як співвласники пошкодженого майна за адресою: АДРЕСА_1 , визнані потерпілими у кримінальному провадженні. За наслідком проведення експертного дослідження встановлено, що вартість відновлювальних ремонтно - будівельних робіт з урахуванням вартості будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, завданих об`єктам нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , станом 09.06.2025, з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 63 233 260 грн з ПДВ. Розмір матеріальної шкоди (збитку) завданої позивачам станом на 09.06.2025, з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 61 252 964 грн з ПДВ. Розмір матеріальної шкоди (збитку) завданої позивачам (кожному окремо) станом на 09.06.2025, з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 20 417 655 грн з ПДВ. Оскільки, кожному з позивачів належить 1/3 частка у праві власності на вказані об`єкти нерухомого майна та земельні поліпшення (споруди), відповідно, з метою відшкодування зазначеної вище майнової шкоди на користь кожного з позивачів з відповідача - держави російська федерація має бути стягнуто матеріальні збитки у розмірі по 20 417 655,00 грн, що станом на 12.11.2025 є еквівалентом 485 973,80 доларів США кожному. Одночасно просять стягнути моральну шкоду, адже усі позивачі є пенсіонерами. Будівництво вказаних об`єктів було здійснено для того, щоб завдяки передачі його в оренду, отримувати стабільний дохід у вигляді орендної плати, за рахунок якого задовольняти усі свої матеріальні та духовні потреби, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, відпочинку. За рахунок даного майна позивачі планували бути фінансово незалежними та мати змогу допомагати своїм рідним та близьким. Весь час з моменту пошкодження майна позивачі перебувають у стані стресу, постійно нервують, їх психоемоційний стан є пригніченим.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 13.11.2025 прийняв справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17.12.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 29.01.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце підготовчого судового засідання.
У судове засідання позивачі та представник позивачів не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити. Зазначив, що будь-якого відшкодування майнової та моральної шкоди, що є предметом розгляду, позивачі від держави Україна та будь-яких інших осіб не отримували.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи через вебпортал судової влади України, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Суд, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі.
Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 05.02.2026 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 16.02.2026 о 08 год 25 хв.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

01.07.2021 між Чернігівською міською радою та позивачами укладено договори оренди земельних ділянок №4266, згідно яких Чернігівська міська рада надала у строкове платне користування (до 27.05.2026) земельні ділянки площею 0,0195 га та 0,0297 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування приміщення магазину та закусочної-шинка) з кадастровим номером 7410100000:01:004:0276 та 7410100000:01:004:0273, які розташовані в АДРЕСА_1 , без розроблення проекту її відведення (т.1 а.с.46-49, 50-54).
Також 09.12.2022 між Чернігівською міською радою та позивачами укладено договір оренди земельної ділянки №4266, згідно якого Чернігівська міська рада надала у строкове платне користування (до 25.11.2026) земельну ділянку площею 0,1300 га для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (для обслуговування міні пивоварні з дегустаційною залою) з кадастровим номером 7410100000:01:004:0209, яка розташована в АДРЕСА_1 , без розроблення проекту її відведення (т.1 а.с.55-58).
Крім того, 12.09.2023 між Чернігівською міською радою та позивачами укладено договір оренди земельної ділянки №4266, згідно якого Чернігівська міська рада надала у строкове платне користування (до 28.01.2028) земельну ділянку площею 0,1398 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування бару з літнім майданчиком) з кадастровим номером 7410100000:01:004:0275, яка розташована в АДРЕСА_1 , без розроблення проекту її відведення (т.1 а.с.59-63).
02.01.2022 згідно договору оренди №І-4 позивачі передали ТОВ «Бірвіль» у строкове платне володіння та користування для здійснення господарської діяльності нежитлові приміщення загальною площею 1 236,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: міні пивоварню загальною площею 925,2 кв. м, магазин загальною площею 75,0 кв. м, закусочну - шинок загальною площею 181,8 кв. м, бар загальною площею 54,7 кв. м (т.1 а.с.64-66).
Факт приймання - передачі вказаного майна в оренду підтверджується актом від 02.01.2022 (т.1 а.с.67).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.04.2016 №56875679, від 07.04.2016 №56917999, від 07.04.2016 № 56880404, від 07.04.2016 № 56916079 позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить наступне майно: міні пивоварня, загальною площею 925,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896273474101 (т.1 а.с.22-24); магазин загальною площею 75,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896764174101 (т.1 а.с.25-26); закусочна - шинок, загальною площею 181,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого - 896327674101 (т.1 а.с.27-28); бар загальною площею 54,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 896734474101 (т.1 а.с.29-31).
Відповідно копії технічного паспорту на нежитлову будівлю - міні пивоварню, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Паспорт виготовлено 22.03.2016 суб`єктом господарювання ПП «Гео Граф» (т.1 а.с.32-36).
Технічний паспорт на нежитлову будівлю - магазин по АДРЕСА_2 виготовлено 22.03.2016, яка складається із коридору, торгової зали та холодильника (т.1 а.с.37-39).
Також по АДРЕСА_2 на об`єкти «закусочна- шинок», бар 22.03.2016 суб`єктом господарювання ПП «Гео Граф» виготовлено технічні паспорти (т.1 а.с.40-42, 43-45).
Згідно повідомлення Чернігівської обласної державної адміністрації від 12.09.2022 Чернігівську область в період з 24.02.2022 до 31.05.2022 було віднесено до району ведення воєнних (бойових) дій (т.1 а.с.68).
28.02.2022 за фактом вчинення невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації із застосуванням важкого озброєння регулярних обстрілів цивільних будівель в місті Чернігові та інших населених пунктах Чернігівської області, завдаючи їм руйнування, пошкоджуючи майно цивільних осіб, а також завдаючи тілесних ушкоджень та смерть громадянам в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване загальне кримінальне провадження № 22022270000000010 (т.1 а.с.80-84).
За заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 їх залучено, як співвласників пошкодженого майна, як потерпілих у кримінальному провадженні №22022270000000010 від 28.02.2022 (т.1 а.с.85-88).
Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області 20.04.2022 складено акт про пожежу, де зазначено, що пожежею, яка виникла 28.03.2022 о 12 год 35 хв, знищено міні - пивоварню, магазин, закусочну - шинок та бар. Причиною пожежі був вибух внаслідок потрапляння боєприпасів, їх уламків під час бойових дій (т.1 а.с.69-70, 71-79).
Згідно актів №207, №208, №209, №210 від 18.10.2023 комісійного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії, вбачається, що бар, магазин, міні пивоварня та закусочна-шинок отримали значні пошкодження (т.1 а.с.89-96).
Згідно висновку експертного досліджєення Чернігівського науково-дослідного експертно-криіналістичного центру №ЕД-19/125-22/3741-БТ від 10.05.2023 вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт з урахуванням вартості будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, завданих об`єктам нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: міні - пивоварня загальною площею 925,2 кв.м; магазин загальною площею 75,0 кв.м; закусочна - шинок загальною площею 181,8 кв.м; бар загальноюю площею 54,7 кв.м; розташованим на прилеглих до них земельних ділянках літньому майданчику з навісами, столами та сценою, господарським будівлям та спорудам, внаслідок артилерійського обстрілу військами російської федерації під час збройної агресії російської федерації проти України станом на момент проведення дослідження становить 55 565 255 грн з ПДВ. Розмір матеріальної шкоди (збитку) завданої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як власникам об`єктів нерухомого майна, у зв`язку з їх пошкодженням, з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 53 825 100 грн з ПДВ, за умови рівного розподілу між ними загального розміру матеріальної шкоди (збитку) становить 17 941 700 грн з ПДВ (т.1 а.с.103-256).
Проте, за заявою ОСОБА_1 від 09.06.2025 Чернігівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр провів додаткове будівельно-технічне експертне дослідження по об`єктам нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновку експертного досліджєення Чернігівського науково-дослідного експертно-криіналістичного центру №ЕД-19/125-25/8018-БТ від 13.06.2025 вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт з урахуванням вартості будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, завданих об`єктам нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: міні пивоварня загальною площею 925,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896273474101; магазин загальною площею 75,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896764174101; закусочна-шинок загальною площею 181,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896327674101; бар загальною площею 54,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896734474101; а також розташованим на прилеглих до них земельних ділянках літньому майданчику з навісами, столами та сценою, господарським будівлям та спорудам, внаслідок артилерійського обстрілу військами російської федерації під час збройної агресії російської федерації проти України по висновку експертного дослідження від 10.05.2023 станом на дату подання заяви про проведення додаткового будівельно-технічного експертного дослідження (09.06.2025) з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 63 233 260 грн з ПДВ. 
Розмір матеріальної шкоди (збитку) завданої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (усім разом), як власникам об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а саме: міні пивоварня загальною площею 925,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896273474101; магазин загальною площею 75,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896764174101; закусочна-шинок загальною площею 181,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896327674101; бар загальною площею 54,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896734474101; а також розташованих на прилеглих до них земельних ділянках літньому майданчику з навісами, столами та сценою, господарським будівлям та спорудам, внаслідок артилерійського обстрілу військами російської федерації під час збройної агресії російської федерації проти України по висновку експертного дослідження від 10.05.2023 станом на дату подання заяви про проведення додаткового будівельно-технічного експертного дослідження (09.06.2025) з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 61 252 964 грн з ПДВ.
Розмір матеріальної шкоди (збитку), завданої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (кожному окремо), як власникам об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а саме: міні пивоварня загальною площею 925,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896273474101; магазин загальною площею 75,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896764174101; закусочна-шинок загальною площею 181,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896327674101; бар загальною площею 54,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 896734474101; а також розташованих на прилеглих до них земельних ділянках літньому майданчику з навісами, столами та сценою, господарським будівлям та спорудам, внаслідок артилерійського обстрілу військами російської федерації під час збройної агресії російської федерації проти України по висновку експертного дослідження від 10.05.2023 станом на дату подання заяви про проведення додаткового будівельно-технічного експертного дослідження (09.06.2025) з урахуванням індексу цін на будівельні роботи складає 20 417 655 грн з ПДВ (т.2 а.с.2-7).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Загальновідомими та такими, що у відповідності до ч.3 ст.82 ЦПК України не потребують доказування, є обставини, що збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року, коли були зафіксовані перші випадки порушення збройними силами російської федерації всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням російської федерації порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і російською федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту російської федерації на території України від 28 травня 1997 року, для блокування українських військових частин. На початковій стадії агресії особовий склад окремих російських збройних формувань не мав розпізнавальних знаків.
Друга фаза збройної агресії російської федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами російської федерації озброєні бандитські формування проголосили створення, так званих «Донецької народної республіки» (07 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року).
Третя фаза збройної агресії російської федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів збройних сил російської федерації, зокрема, військовослужбовців НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади, 76-ї та НОМЕР_2 дивізій повітряно-десантних військ Збройних Сил російської федерації. Задіяння регулярних збройних сил російської федерації у збройній агресії проти України супроводжувалося поширенням серед населення України агітаційних листівок, в яких, зокрема, був такий заклик: «За жодних обставин не чиніть перепон пересуванню російських військ (техніка та особовий склад)».
Четверта фаза збройної агресії розпочалася 24 лютого 2022 року повномасштабним вторгненням агресора на суверенну територію України.
02 березня 2022 року збройну агресію рф проти України у резолюції ES-11/1 «Агресія проти України» визнала Генеральна Асамблея ООН. Вона вимагає від рф негайного припинення застосування сили проти України, утримання від погроз чи застосування сили проти будь-якої держави ООН, повного та безумовного виведення збройних сил з території України у межах її міжнародно-визнаних кордонів, а також забезпечення повного захисту цивільних осіб, включаючи гуманітарний персонал, журналістів та осіб, які перебувають у вразливому становищі, у тому числі жінок і дітей.27 квітня 2022 року Парламентська Асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії російської федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія рф проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважчу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни.
14 квітня 2022 року Верховна Рада України визнала дії, вчинені збройними силами рф та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу (пункт 1 Заяви Верховної Ради України «Про вчинення російською федерацією геноциду в Україні», схваленої постановою Верховної Ради України № 2188-IX).
Вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН.
Звернення позивачів до українського суду слід вважати єдиним розумно доступним засобом захисту права, позбавлення якого означало б позбавлення такого права взагалі, тобто заперечувало б саму сутність такого права.
Подібні правові висновки зроблено у постановах Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 428/11673/19 (провадження № 61-8291св21), від 18 травня 2022 року у справі № 760/17232/20-ц (провадження № 61-15925св21) від 12 жовтня 2022 року справі № 463/14365/21 (провадження № 61-4498св22), від 12 жовтня 2022 року справі № 463/14366/21 (провадження № 61-3713св22).
Відповідно до Конституції України Україна є суверенна і незалежна. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про міжнародне приватне право» до зобов`язань, що виникають з дії однієї сторони, з урахуванням статей 49-51 цього Закону, застосовується право держави, у якій мала місце така дія.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Згідно ст. 1 Протоколу № 1 від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір.
Відповідно до ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі (Додаток до Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі) забороняється будь-яким способом атакувати чи бомбардувати незахищені міста, селища, житлові будинки чи споруди.
Відповідно до пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.
У силу положень національного законодавства України та міжнародних договорів, як частини українського національного законодавства, дії відповідача за своєю суттю є актом збройної агресії у відношенні до України. 
Відтак, будь-які дії відповідача з метою реалізації такої агресії є протиправними, у тому числі протиправним є і обстріл майна позивачів, здійснений в рамках реалізації акту агресії відповідачем.
Знищення належного позивачам на праві власності майна порушує відповідне право власності позивачів, внаслідок чого останні набувають право на відшкодування заподіяної їм шкоди.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів використання знищеного майна позивачів у воєнних цілях, відтак, дії відповідача, внаслідок яких пошкоджено майно позивачів, були вчинені всупереч законам і звичаям війни, а отже, відповідач несе повну відповідальність як за відповідний обстріл, так і за спричинені ним наслідки, у тому числі і за шкоду, заподіяну майну позивачам.
Позивачами у справі на підставі належних та допустимих доказів доведено повний склад правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування матеріальної шкоди (збитку) кожному окремо у розмірі 20 417 655 грн, у зв`язку з пошкодженням їх нерухомого майна, 
При цьому слід враховувати, що положеннями ст.192 ЦК України грошовими коштами, як законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, визначається грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися лише у випадках та в порядку, встановленим законом.
Таким чином, не підлягає визначенню розмір матеріальної шкоди еквівалентно в іноземній валюті, а отже у цій частині вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо стягнення із відповідача моральної шкоди суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23).
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації (коли розмір компенсації не визначений законом).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого.
При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).
Отже, рф, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України.
Таким чином, російська федерація є суб`єктом, внаслідок збройної агресії якого проти України та окупації частини території України порушено низку прав та свобод громадян України, зокрема, особистих прав позивачів, та, відповідно, саме російська федерація є суб`єктом, на якого покладено обов`язок з відшкодування завданих цими діями збитків.
Так, загальновідомим є той факт, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, і даний указ винесено у зв`язку з початком війни, яку російська федерація розпочала та здійснює на території незалежної держави Україна відносно громадян України, а тому не підлягає доказуванню згідно з приписами ч. 3 ст. 82 ЦПК України.
Чинним ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
В обґрунтування позову позивачі посилаються на спричинення їм моральної шкоди внаслідок пошкоження майна. Вони є пенсіонерами. Будівництво вказаних об`єктів було здійснено для того, щоб завдяки передачі його в оренду, отримувати стабільний дохід у вигляді орендної плати, за рахунок якого задовольняти усі свої матеріальні та духовні потреби. За рахунок даного майна позивачі планували бути фінансово незалежними та мати змогу допомагати своїм рідним та близьким. Весь час з моменту пошкодження майна позивачі перебувають у стані стресу, постійно нервують, їх психоемоційний стан є пригніченим.
Частиною 3 статті 23 ЦК України визначено, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в іншій спосіб.
Ураховуючи встановлені у цій справі обставини, зокрема, триваючий характер порушень прав та законних інтересів позивачів, характер вимушених змін у їх житті, глибину душевних страждань внаслідок пошкодження об`єктів нерухомого майна, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог в рівних частках.
Згідно з п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
Ураховуючи, що позивачі звільнені за законом від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 15 140,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22-23, 317, 386, 1166-1167, 1192 ЦК України, суд, -  
Вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – задовольнити частково.
Стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 20 417 655 грн 00 коп матеріальної шкоди, 2 000 000 грн 00 коп моральної шкоди, що загалом становить 22 417 655 (двадцять два мільйона чотириста сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.
Стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_2 20 417 655 грн 00 коп матеріальної шкоди, 2 000 000 грн 00 коп моральної шкоди, що загалом становить 22 417 655 (двадцять два мільйона чотириста сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.
Стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_3 20 417 655 грн 00 коп матеріальної шкоди, 2 000 000 грн 00 коп моральної шкоди, що загалом становить 22 417 655 (двадцять два мільйона чотириста сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з держави російська федерація судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн 00 коп на користь держави України (ГУК у м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача – 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 16.02.2026. 

Позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Позивач – ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Позивач – ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач – держава російська федерація (місцезнаходження: просп. Повітрофлотський, буд.27 м. Київ, 03049; посольство російської федерації в Республіці Польща: вул.Бельведерська, 49, 00-76 Варшава Республіка Польща)  

Суддя Н. В. Маслюк