Справа № 357/1707/26
Провадження № 2/357/3371/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Кошель Б. І. ,
при секретарі – Кардаш О. Р.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2026 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 02.09.2016 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розбіжностями у поглядах на сімейні відносини, обов`язки та ведення спільного господарства. За час перебування у шлюбі сторонам не вдалося створити міцну сім`ю, оскільки вони мають різні життєві пріоритети та несумісні характери. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним і таким, що суперечить інтересам позивача. Оскільки примирення сторін є неможливим, позивач просить шлюб розірвати.
Ухвалою судді від 13 березня 2026 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У прохальній частині позовної заяви вона просить проводити розгляд справи за її відсутності. Судові витрати просить стягнути з відповідача на свою користь.
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що сторони 02 вересня 2016 року зареєстрували шлюб у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1069, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
У шлюбі у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно.
Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.
Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити шлюбне « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позивач було сплачено судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Однак, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 665,60 грн. сплаченого при поданні позову у розмірі 1331,20 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 665,60 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 158, 206, 258- 265 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 02 вересня 2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1069 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити шлюбне « ОСОБА_4 ».
Повернути ОСОБА_1 із спеціального фонду Державного бюджету України 665,60 грн сплаченого нею судового збору, згідно квитанції до платіжної інструкції №1.482248111.1 від 09.01.2026.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 . 

Суддя 	Б. І. Кошель