1	Справа № 335/11023/25  2/335/729/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року        м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа – Запорізька міська рада про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , подана представником – Фоменко С.І., до відповідача ОСОБА_3 , третя особа – Запорізька міська рада, в якій позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- на 2/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,31 кв. метри, житловою площею 32,5 кв.метри;
- на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2001 року випуску, об`єм двигуна -1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Запоріжжі, зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть. За свого життя ОСОБА_4 мав тривалі відносини із ОСОБА_2 , зазначені особи з 2005 року проживали як чоловік та жінка, вели спільне господарство, жили в квартирі АДРЕСА_1 , тобто жили однією сім`ю без реєстрації шлюбу. Разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали в квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які доводилися ОСОБА_7 батьками, факт спорідненості між зазначеними особами підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_8 , така обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, матір`ю зазначеної дитини є ОСОБА_2 , яка відповідно до закону представляє інтереси своєї малолітньої дочки. Факт спорідненості між ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Після народження ОСОБА_10 її батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_12 разом із зазначеною дитиною продовжували жити однією сім`єю в квартирі за зазначеною адресою. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка на день його смерті складається з наступного майна: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF,2001 року випуску, об`єм двигуна -1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке було видане 03 жовтня 1994 року зазначена квартира належала в рівних частках громадянам ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_6 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та самому ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Факт належності квартири зазначеним особам підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру та відомостями (інформацією), які були надані ТОВ №1 "Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації на запит нотаріуса. Факт належності автомобіля VOLKSWAGEN GOLF підтверджується відомостями (інформацією), які були надані нотаріусу на запит останнього. Зазначені відомості стосовно права власності на квартиру та на автомобіль містяться в спадковій справі, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 . За адресою зазначеної квартири були зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , також тривалий час в квартирі АДРЕСА_1 полку "Азов" зареєстрований відповідач ОСОБА_3 . Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України малолітня ОСОБА_8 , як дочка померлого ОСОБА_4 , є спадкоємицею першої черги після його смерті та має право успадкувати майно, яке належало її батьку. 09 січня 2025 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_10 , у відповідності до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , факт звернення до нотаріуса підтверджується матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_4 відсутні. Однак, станом на теперішній час, між ОСОБА_2 , яка відповідно до вимог закону представляє інтереси малолітньої ОСОБА_10 та відповідачем ОСОБА_3 , який доводиться рідним братом померлому спадкодавцю, виник спір стосовно спадкового майна, яке належало ОСОБА_4 . Такий спір виник внаслідок того, що відповідач ОСОБА_3 не визнає права ОСОБА_10 як спадкоємиці її батька, відповідач своїми діями унеможливлює оформити на ім`я ОСОБА_10 у нотаріуса спадщину шляхом утримання у себе правовстановлюючих документів на квартиру та на автомобіль, не дає позивачу користуватися спадковим майном тощо. У зв`язку з тим, що нотаріус не може вчинити нотаріальну дію як-то видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з непредставленням правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач може захистити свої права лише шляхом звернення до суду із відповідним позовом. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025 справу передано для розгляду судді Сиротенко В.К.
Ухвалою від 10.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви.
19.11.2025 на адресу суду надійшла заява про усунення виявлених недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 20.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Крім того, ухвалою від 20.11.2025 задоволено клопотання представника позивача – адвоката Фоменка С.І. про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник Олени Геннадіївни належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
11.12.2025 на адресу суду надійшла витребувана копія спадкової справи.
10.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника Запорізької міської ради.
12.12.2025 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ст. 251 ЦПК України до демобілізації відповідача. Відповідачем на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зупинення провадження у справі, надано копію посвідчення серії НОМЕР_4 від 18.05.2023 та копію військового білету № НОМЕР_5 , з якого вбачається, що на підставі наказу №123 від 21.04.2023 ОСОБА_3 зараховано до складу в/ч НОМЕР_6 на посаду водія (автобуса) мікроавтобуса..
Ухвалою від 17.12.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до його демобілізації з тих підстав, що відповідачем не надано актуальних відомостей щодо перебування на військовій службі та виконання ним військових обов`язків станом на 17.12.2025.
У судові засідання відповідач не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв.
Про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення повісток за адресою реєстрації відповідача, а також шляхом направлення смс-повідомлень на номер телефону, який сам відповідач вказав у своєму клопотання про зупинення провадження у справі. Крім того, на Сайті судової влади України розміщувалися оголошення про виклик відповідача ОСОБА_14 у судові засідання. 
Судові повістки повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, як свідчать довідки суду, смс-повідомлення про виклик у судове засідання доставлені абоненту.
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що вжито всіх можливих та належних засобів повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань. Разом з тим, відповідач, будучи обізнаним про розгляд даної цивільної справи, не скористався своїм подати заперечення/пояснення по суті спору, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Ухвалою суду від 12.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 08.04.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
У судові засіданні представник третьої особи не з`являвся, про дату час та місце проведення судових засідань третя особа повідомлялася у встановленому законодавством порядку. Разом з тим, в матеріалах справи містяться заяви третьої особи про розгляд справи без участе представника третьої особи. 
У судовому засіданні 08.04.2026 закінчено розгляд справи по суті та суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні оголошено перерву до 20.04.2026.
У судове засідання 20.04.2026 представники сторін не з`явилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що Батьками позивачки – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 09.02.2016 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 31.10.2024 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внесено відповідний актовий запис №2385.
З матеріалів спадкової справи №65/2024 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 судом встановлено наступне.
19.11.2024 із заявою про прийняття спадщини після померлого рідного брата – ОСОБА_4 до приватного нотаріуса ЗМНО Мельник О.Г. звернувся ОСОБА_3 . При цьому, в заяві зазначено, що про інших спадкоємців, передбачених ст.ст. 1261, 1262, 1266 ЦК України заявнику не відомо.
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79209646 від 19.11.2024, спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79209758 від 19.11.2024, інформація про заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.
Як свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_9 , видане 23.02.1978 Орджонікідзевським відділом РАГС м. Запоріжжя, та серії НОМЕР_10 , видане 28.02.1968 Орджонікідзевським районним відділом РАГС м. Запоріжжя, батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були: батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_6 . Вказане також підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.
Крім того, з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00048050690 від 19.11.2024 приватним нотаріусом було встановлено наявність у ОСОБА_4 доньки – ОСОБА_1 .
09.01.2025 із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ЗМНО Мельник О.Г. звернулася ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_1 . 
Приватним нотаріусом на адресу ОСОБА_2 як законному представнику ОСОБА_1 надіслано повідомлення від 06.06.2025 за вих. №198/02-14 про наявність спадкової справи, в якому зазначено, що єдиним спадкоємцем за законом, який подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , згідно ст. 1261 ЦК України, є його донька - ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва №689 від 03.10.1994 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 (надане ТОВ «ЗМБТІ» на запит нотаріуса), квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в рівних частках.
З відповіді РЦС ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях за вих. №31/2914-17510-2025 від 25.08.2025 вбачається, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів станом на 25.08.2025 за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2001 року випуску, об`єм двигуна -1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації – 15.07.2023, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 .
29.08.2025 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2025 №316/02-31, 02-14 приватним нотаріусом Мельник О.Г. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання заявником оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (зі слів законного представника малолітньої дочки спадкодавця ОСОБА_1 , документи утримує рідний брат спадкодавця – ОСОБА_3 ).
Оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а ОСОБА_3 відмовляється надати їй такі документи, ОСОБА_2 як законний представник малолітньої ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом порушених прав спадкоємця – ОСОБА_1 .
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.
Як встановлено судом, згідно свідоцтва №689 від 03.10.1994 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 (надане ТОВ «ЗМБТІ» на запит нотаріуса), квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в рівних частках.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого повторно 06.09.2025 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 , виданого повторно 06.09.2025 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Яв вбачається з відповідей Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 22.11.2024 №06.4-06/02/15827 та від 10.01.2025 №06.4-06/02/671, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 24.02.1978 по день своєї смерті. Разом із ним на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) був зареєстрований за вказаною адресою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зверталися до нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав після смерті батьків. Разом з тим, не подавали і заяв про відмову від спадщини.
Відтак, суд доходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в силу ст. 1268 ЦК України, є такими, що прийняли спадщину після смерті батьків в рівних частках.
При цьому судом враховано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належало на праві власності по 1/3 частині в квартирі АДРЕСА_1 . 
Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що донька померлого ОСОБА_4 – ОСОБА_1 набула право на спадкування за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . 
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України.
Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.
Як вже зазначалося, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2025 №316/02-31, 02-14 приватним нотаріусом Мельник О.Г. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання заявником оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (зі слів законного представника малолітньої дочки спадкодавця ОСОБА_1 , документи утримує рідний брат спадкодавця – ОСОБА_3 ).
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності.
Як зазначає Верховний Суд у своїх постановах, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
В даному випадку, перешкодою для оформлення спадкового права позивача у нотаріальному порядку є відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно – частину квартири та автомобіль.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено та доведено законність та обґрунтованість позовних вимог, відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Судові витрати, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа – Запорізька міська рада про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на:
- 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,31 кв. метри, житловою площею 32,5 кв.м.; 
- автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF,2001 року випуску, об`єм двигуна -1598 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (в особі законного представника ОСОБА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 076 (шість тисяч сімдесят шість) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_4 ;
законний представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_4 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_15 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Запорізька міська рада, код ЄДРПОУ 04053915, адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 206.
Повний текст рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя          В.К. Сиротенко