Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2240/25
Провадження № 2/348/98/26

16 лютого 2026 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Бурдун Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до  ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

в с т а н о в и в:
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11.01.2024 року в м. Яремче, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «MAZDA CX-7», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «LEXUS RX350» , державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно постанов Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 водія транспортного засобу марки «MAZDA CX-7», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та водія транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнано винними в порушенні ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 .
Згідно відповіді від НПУ та даних ЦБД МТСБУ, на дату даної ДТП колісний транспортний засіб марки «MAZDA CX-7», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , яким керував водій ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Колісний транспортний засіб марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215999618.
Згідно постанов суду, взаємно винними у ДТП визнано водіїв ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 . Останнім не виконано вимоги Закону щодо обов`язковості страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до Звіту № 7 від 14.02.2024, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 99627 суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ на запасні частини складає -134 635,09 грн, без ПДВ - 118 498,46 грн.
Потерпілою особою ОСОБА_4 подано 27.12.2024 до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП.
Враховуючи вищевикладені обставини, узгоджена з особою, яка має право на отримання регламентної виплати сума відшкодування матеріального збитку склала 50 % від вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ на запасні частини, а саме 59 249,23 грн.
У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою ОСОБА_4 на користь останнього регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 59 249,23 грн, а отже виконало вимоги Закону та сплатило послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку по справі № 99627 на користь ФОП ОСОБА_5 у сумі 2356,00 грн.
Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 61 605,23 грн. Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу витрати (збитки), за страхове відшкодування в сумі 61 605,23 грн, які позивач просить стягнути із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Надвірнянського районного суду від 11.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
16.12.2025 відповідач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху, клопотання про призначення судової транспортно-товарозначої експертизи та відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.
Представник позивача МТСБУ – адвокат Панасюком О.М. через систему «Електронний суд» 16.12.2025 подав відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. 
Ухвалою суду від 12.01.2026 визнано обов`язковою особисту участь у судовому засіданні представника позивача  та відповідача ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. У поданій заяві 23.09.2025та у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 16.02.2026 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, заперечень щодо суті позову не мав, позов просить задовольнити та надати розстрочку виконання рішення суду строком на 12 місяців із щомісячною сплатою рівними частинами. 
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 11.01.2024 року в м. Яремче Івано-Франківської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «MAZDA CX-7», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «LEXUS RX350» , державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Відповідно до постанов Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 справа №354/180/24 та від 19.03.2024 справа №354/275/24 водія транспортного засобу марки «MAZDA CX-7», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та водія транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнано винними в порушенні ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 грн на кожного. Дані постанови набрали законної сили 23.04.2024 (а.с.11-18).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (а.с.24).
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Оскільки суд розглядає справу про правові наслідки дій ОСОБА_1 , стосовно якого постановлена постанова у справі про адміністративне правопорушення, то обставини щодо наявності неправомірних дій та вчинення цих дій відповідачем, які встановлені постановою суду, є обов`язковими.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Отже, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Згідно відповіді від НПУ та даних ЦБД МТСБУ, на дату даної ДТП колісний транспортний засіб марки «MAZDA CX-7» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , яким керував водій ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Колісний транспортний засіб марки «FORD MONDEO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215999618 (а.с.25-26).
15 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП яке відбулося 11.01.2024 року (а.с.19-20) та з заявою 27.12.2024 року до МТСБУ на виплату страхового відшкодування звернувся власник транспортного засобу марки «FORD MONDEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_4 (а.с. 21).
Відповідно до Звіту № 7 від 14.02.2024, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 99627 суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «FORD MONDEO» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ на запасні частини складає -134 635,09 грн, без ПДВ - 118 498,46 грн (а.с.27-60).
Позивачем МТСБУ, на підставі ст.41 Закону №1961-IV та довідки МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 27.03.2025, було прийнято Наказ, номер справи: 99627 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 59 249,23 грн (а.с.63, 63, зворот.). 
Вказана сума відшкодування у розмірі 59 249,23 грн була перерахована позивачем МТСБУ потерпілому ОСОБА_4 , що підтверджується платіжною інструкцією №9068 від 01.04.2025 року (а.с.64). 
Вартість проведення автотоварознавчого дослідження для встановлення розміру збитків становила 2365,00 грн. та була оплачена позивачем МТСБУ ФОП ОСОБА_5 , що підтверджується платіжною інструкцією №848216 від 19.03.2024 року (а.с.62).
Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають: 61 605,23 грн. 
Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.
Отже, сума збитків становить 61 605,23 грн, які підлягають відшкодуванню відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, між сторонами існує спір щодо відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з регламентними виплатами, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування».
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) № 1961-ІУ від 01.07.2004, що діяв на дату ДТП, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами - є обов`язковим.
Згідно ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».
У відповідності до п. 36.3 ст. 36 Закону, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. 
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом
Таким чином обов`язок доказування невідповідності розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування розміру заподіяних збитків покладається на відповідача, судом в свою чергу не встановлено, а відповідачем не доведено невідповідності суми виплаченого страхового відшкодування позивачем на користь потерпілої особи. У заяві від 16.02.2026 відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав повністю, заперечень по суті позову не мав.
На підставі викладеного, досліджених судом доказів та визнанням позову відповідачем, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до  ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатоюв сумі 61 605,23 грн, тому пред`явлений позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №27314 від 27.08.2025 року. Враховуючи, що відповідач визнав позов, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1514,00 грн, сплаченого при поданні позову, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 1514,00 грн.
Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд роз`яснює відповідачу право звернутися з клопотанням про розстрочення виконання рішення згідно ст. 435 ЦПК України, за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим з обов`язковим долученням доказів на підтвердження таких обставин.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12,13, 76-79, 81-83, 141, 206, 258-259, 263-265, 354,355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
 
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до  ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою– задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 61 605 (шістдесят одна тисяча шістсот п`ять) грн 23 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.
Зобов`язати ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Надвірна/22030101, код ЄДРПОУ 37951998, повернути Моторному (транспортному) страховому бюро України, ЄДРПОУ 21647131, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, а саме у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. відповідно до квитанції до платіжної інструкції №27314 від 27.08.2025 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Найменування або ім`я сторін, інших учасників справи, їх місце знаходження або місце проживання:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар,8, код ЄДРПОУ 21647131, НОМЕР_6 в АТ Укрексімбанку м. Києва.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:        Т.А.Бурдун