Справа № 615/3103/25
Провадження № 2/615/174/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Левченка А. М.,
за участю: секретаря судового засідання Павлович В.А.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/3103/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

До Валківського районного суду Харківської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 175 508,99 грн, а саме:
- за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 в розмірі 110 080,16 грн;
- за кредитним договором №Р20.00508.004241086 від 20.08.2018 в розмірі 44 544,17 грн;
- за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 в розмірі 20 884,66 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 11.04.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р20.00508.005137148. 17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 17112023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 110 080,16 грн., з яких: 49 347,53 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 003,95 грн. - сума заборгованості за відсотками; 36 728,68 грн – заборгованість за комісіями.
Крім того, 20.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р20.00508.004241086. 17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17112023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Р20.00508.004241086 від 20.08.2018 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 44 544,17 грн., з яких: 19 208,11 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9362,16 грн. - сума заборгованості за відсотками; 15 973,90 грн – заборгованість за комісіями.
Крім того, 25.01.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р20.00508.004840595. 17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17112023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 20884,66 грн., з яких: 3557,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2248,95 грн. - сума заборгованості за відсотками; 15 078,15 грн – заборгованість за комісіями.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 13.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 10.02.2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить розглянути справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що дійсно брала кредити, однак в неї не має можливості їх платити через скрутне матеріальне становище.
Крім того, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона визнає, що отримувала кредитні кошти на лікування своєї хворої доньки - інваліда з дитинства. Просить суд врахувати, що під час карантину, який був пов`язаний з «ковідом», не мають нараховуватись штрафи та пеня. Також відповідач просила застосувати строки позовної давності.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Судом встановлено, що 20.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р20.00508.004241086. 
В пункті 1.1 Договору зазначено, що банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 21 618,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (в разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору.
Згідно п. 1.2 договору, Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців.
Пункт 1.3. визначає, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5%. 
Відповідно до п. 1.10 Договору, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе:
- надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв?язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;
- надання інформації по рахунку Позичальника з використанням засобів електронного зв?язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;
- опрацювання запитів Позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Вищевказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 власноручним підписом.
В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника: тип кредиту, мета отримання кредиту, сума/ліміт кредиту, спосіб та строк надання кредиту, строк кредитування; інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника; процентна ставка; тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 складеним директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», станом на 17.11.2023 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість в сумі 44 544,17 грн, з яких: 19 208,11 грн - сума заборгованості за основним боргом; - 9362,16 грн – сума заборгованості за відсотками; - 15 973,90 грн – сума заборгованості за комісіями.
Крім того, 25.01.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір було укладено кредитний договір №Р20.00508.004840595.
В пункті 1.1 Договору зазначено, що банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 15000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (в разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору.
Згідно п. 1.2 договору, Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців.
Пункт 1.3. визначає, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5%. 
Відповідно до п. 1.10 Договору, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе:
- надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв?язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Догвором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;
- надання інформації по рахунку Позичальника з використанням засобів електронного зв?язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;
- опрацювання запитів Позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Вищевказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 власноручним підписом.
В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника: тип кредиту, мета отримання кредиту, сума/ліміт кредиту, спосіб та строк надання кредиту, строк кредитування; інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника; процентна ставка; тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 складеним директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», станом на 17.11.2023 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість в сумі 20 884,66 грн, з яких: 3557,56 грн - сума заборгованості за основним боргом; - 2248,95 грн – сума заборгованості за відсотками; - 15 078,15 грн – сума заборгованості за комісіями.
Крім того, 11.04.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р20.00508.005137148. 
В пункті 1 Договору зазначено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах, тип кредиту – консолідований А, сума кредиту – 49 999,00 грн, процентна ставка та тип - 15% річних, змінювана, строк кредиту – 36 місяців.
Згідно п. 1.6 договору, дата повернення кредиту – 11.04.2022 року.
Відповідно до п. 1.5 Договору, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата.
Вищевказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 власноручним підписом
В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника: тип кредиту, мета отримання кредиту, сума/ліміт кредиту, спосіб та строк надання кредиту, строк кредитування; інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника; процентна ставка; тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 складеним директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», станом на 17.11.2023 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість в сумі 110 080,16 грн, з яких: 49 347,53 грн - сума заборгованості за основним боргом; - 24 003,95 грн – сума заборгованості за відсотками; - 36 728,68 грн – сума заборгованості за комісіями.
17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 17112023, відповідно до АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договром.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 17.11.2023 року до Договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р20.00508.004241086 від 20.08.2018 в розмірі 44 544,17 грн, а також за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 в розмірі 110 080,16 грн.
Крім того, згідно витягу з Реєстру боржників №1 від 17.11.2023 року до Договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 в розмірі 20 884,66 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Наслідками не повідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за №278/1679/13-ц.
Відповідач у відзиві просить не застосовувати штрафні санкції та пеню, водночас, як вбачається з розрахунків заборгованості за кредитними договорами №Р20.00508.005137148, №Р20.00508.004241086, №Р20.00508.004840595 та вимог позовної заяви, ані АТ «Ідея Банк», ані ТОВ «ФК «ЄАПБ», не нараховувалось жодних штрафних санкцій за вказаними кредитними договорами.
Стосовно посилань відповідача у відзиві щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договора: 20.08.2018 року - №Р20.00508.004241086; 25.01.2019 року - №Р20.00508.004840595; 11.04.2019 року -№Р20.00508.005137148.
З 02.04.2020 до 04.09.2025 перебіг строку позовної давності був зупинений у зв`язку з карантинним обмеженням внаслідок ковід-19 та умовами воєнного стану:
- з 02.04.2020 до 30.06.2023 через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України);
- з 17.03.2022 до 03.09.2025 на час воєнного стану (згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX17).
Строки позовної давності почали діяти з 04.09.2025 на підставі Закону №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», оскільки вищезазначений п.19 скасовано.
Отже, з урахуванням викладеного, трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності.
З приводу стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування по кредитним договорам №Р20.00508.005137148, №Р20.00508.004241086 та №Р20.00508.004840595, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2, ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону №2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу /набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.
Такі висновки зроблені в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі №359/12165/14-ц.
Зі змісту кредитних договорів №Р20.00508.005137148, №Р20.00508.004241086 та №Р20.00508.004840595 та паспортів споживчого кредиту до них вбачається, що ОСОБА_1 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,25% щомісячно від початкової суми кредиту.
Так, позивач вимагає стягнути заборгованість по комісії за обслуговування, а саме:
- за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 в розмірі 36 728,68 грн;
- за кредитним договором №Р20.00508.004241086 від 20.08.2018 в розмірі 15 973,90 грн;
- за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 в розмірі 15 078,15 грн.
Як вбачається з кредитних договорів, комісії за обслуговування кредитної заборгованості включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв?язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Догвором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника з використанням засобів електронного зв?язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Отже, договорами передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки позичальнику встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитних договорів №Р20.00508.005137148, №Р20.00508.004241086 та №Р20.00508.004840595 укладених між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними.
З огляду на викладене, вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії за обслуговування за кредитними договорами №Р20.00508.005137148, №Р20.00508.004241086 та №Р20.00508.004840595 - задоволенню не підлягають.
Ураховуючи, що відповідач не виконала прийнятих на себе зобов`язань в частині сплати заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а також під час розгляду справи наявність та розмір заборгованості, відповідність розрахунку не були спростовані відповідачем належними доказами, а також не було надано відповідачем контррозрахунку кредитної заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як нового кредитора заборгованості, заборгованість за договорами у загальному розмірі 107 728,26 грн, а саме: за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 в розмірі 73 351,48 грн; за кредитним договором №Р20.00508.004241086 від 20.08.2018 в розмірі 28 570,27 грн; за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 в розмірі 5 806,51 грн. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1858,60 грн. 
На підставі наведеного ст.ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договорами у загальному розмірі 107 728,26 грн (сто сім тисяч сімсот двадцять вісім гривень 26 коп), а саме:
- за кредитним договором №Р20.00508.005137148 від 11.04.2019 в розмірі 73 351,48 грн;
- за кредитним договором №Р20.00508.004241086 від 20.08.2018 в розмірі 28 570,27 грн;
- за кредитним договором №Р20.00508.004840595 від 25.01.2019 в розмірі 5 806,51 грн. 
В задоволенні іншої частини позову – відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1858,60 грн (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім гривень 60 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; 
- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 06 березня 2026 року.

Суддя А.М. Левченко