Справа № 466/115/26
Провадження № 3/466/384/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП,- у с т а н о в и в :
04.01.2026 року, о 22:20 год, м. Львові, по вул. Леонтовича 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Kia forte», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, на перехресті рівнозначних доріг не надав переваги в русі транспортному засобу «Mazda 3» з д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що наближався праворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення. Після чого, транспортний засіб «Kia forte» здійснив некерований рух та скоїв наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований, під керуванням водія ОСОБА_3 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги правил дорожнього руху п.2.3.б., 16.12, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що того вечора він керував автомобілем «Kia forte», та рухався у місті Львові , по вул. Леонтовича, у напрямку перехрестя з вул. Городоцькою. На зазначеному перехресті відбулося зіткнення з автомобілем «Mazda 3». Зі слів особи, протокол про адміністративне правопорушення складено формально, без повного та всебічного з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, у протоколі вказано про порушення ним вимог п.п. 2.3 б), 16.12 Правил дорожнього руху України, однак не наведено конкретних дій, які б свідчили про порушення зазначених норм. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що працівниками поліції під час оформлення матеріалів ДТП не було належним чином зафіксовано обстановку місця події, не складено повної схеми дорожньо-транспортної пригоди та не зібрано достатніх доказів, які б дозволяли об`єктивно встановити механізм виникнення ДТП та причинний зв`язок між його діями та наслідками події. Особа також звернула увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували порушення ним Правил дорожнього руху, а тому висновок про його вину ґрунтується лише на припущеннях. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначив, що під`їжджаючи до перехрестя, не бачив з правого боку жодного транспортного засобу, не було навіть світла від фар авто. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просив суд врахувати подані ним пояснення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він рухався з дозволеною швидкістю, з урахуванням дорожньої обстановки, при цьому автомобіль був з увімкненими фарами, тому був добре помітний для інших учасників дорожнього руху. Також зазначив, що під`їжджаючи до перехрестя, він продовжував рух прямо. У цей час з боку вул. Леонтовича на перехрестя виїхав автомобіль «Kia forte» під керуванням ОСОБА_1 , який, за його словами, не надав йому переваги у русі, внаслідок чого і відбулося зіткнення автомобілів. Зі слів водія ОСОБА_2 , він рухався відповідно до Правил дорожнього руху та не порушував їх, а дорожньо-транспортна пригода сталася через те, що водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя, не переконавшись у безпечності такого маневру та не надав переваги у русі. 
Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).
Водночас, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Отже, Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Крім цього, абз. 1 п. 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно з п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху України водій, який виїжджає на перехрестя з другорядної дороги, повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Наведена норма покладає на водія, який виїжджає з другорядної дороги, обов`язок завчасно оцінити дорожню обстановку, переконатися у безпечності маневру та надати перевагу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, не створюючи їм перешкод для руху.
Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia forte» під час виїзду на перехрестя не переконався у безпечності свого маневру та не надав переваги у русі автомобілю «Mazda 3», який рухався у напрямку перехрестя, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Водночас п. 16.12 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій, який виїжджає на перехрестя з другорядної дороги, повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Таким чином, зазначені норми Правил дорожнього руху регулюють порядок проїзду перехресть залежно від їх виду та взаємно доповнюють одна одну, встановлюючи обов`язок водія надати перевагу в русі іншим учасникам дорожнього руху у випадках, коли його напрямок руху не має пріоритету. З урахуванням встановлених судом обставин дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що водій автомобіля «Kia forte» ОСОБА_1 , під час виїзду на перехрестя, не виконав обов`язку щодо надання переваги в русі транспортному засобу, який наближався до перехрестя, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок зазначеного порушення відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях порушення Правил дорожнього руху суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями іншого учасника дорожнього руху.
Крім того, у судовому засіданні було досліджено фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди, долучені до матеріалів справи. Із зазначених фотознімків вбачається, що транспортний засіб «Mazda 3», у момент дорожньо-транспортної пригоди рухався з увімкненими фарами, що підтверджується наявним на зображеннях світлом фар автомобіля. Вказані обставини свідчать про те, що транспортний засіб був належним чином позначений у темну пору доби та був видимий для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія автомобіля «Kia forte», що спростовує доводи про неможливість його своєчасного виявлення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, не надавши переваги у русі транспортному засобу, що рухався у встановленому напрямку, унаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів.
Вказані дії перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а тому у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.3.б та п.16.12 Правил дорожнього руху України доведена, а його дії перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Вина ОСОБА_1 у скоєному стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559064 від 05.01.2026, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, фотографіями з місця події, та іншими матеріалами адміністративної справи. 
Оскільки, оглянувши протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно, а тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 283-287 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оштрафувати його на 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Львівській області 21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA268999980313040149000013001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача-Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Квитанції про сплату штрафу та судового збору слід надіслати до Шевченківського районного суду м. Львова, для долучення до матеріалів адміністративної справи.
Повний текст постанови виготовлено 16.03.2026 року.
На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.
Суддя	  	І.  Є.  Зима