Справа № 591/7514/25	

Провадження № 2-а/591/438/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2026 року       м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/7514/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:
04 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що двома постановами ІНФОРМАЦІЯ_3 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 210 ч. 3 та статтею 210? ч. 3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю при собі військово - облікового документа та відмовою від проходження медичного огляду, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 25 500 грн.
Позивач вважає постанови протиправними.
Постановою СУ №1593/2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з відмовою від проходження ВЛК. Зазначає про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Проходженню ВЛК має передувати вручення повістки та надання часу належним чином звернутися до лікаря для отримання медичної карти та зібрання медичної документації. Позивачу повістка не вручалася, його було затримано на блокпосту та доставлено працівниками поліції до ТЦК та СП. Позивачу не забезпечено участі захисника. У протоколі неправильно зазначено населений пункт, у якому проживає позивач. У постанові зазначено, що вона винесена на підставі протоколу СУ №1594/25, однак цей протокол містить іншу фабулу адміністративного правопорушення. Протокол і постанова містять розбіжності у обсязі доказів. 
Постановою СУ №1594/2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю військово-облікового документа при собі. Зазначає про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що перевірка документів має здійснюватися із застосуванням технічних приладів та засобів фото та відеофіксації. Перевірка військово- облікового документа може також здійснюватися шляхом пред`явлення додатку «Дія» . Складені матеріали не містять доказів на підтвердження того, що позивач не надав військово-обліковий документ або вказані відомості неможливо було отримати за допомогою перевірки технічними засобами в електронній формі. Відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення: посилаючись на ст. 36 ч. 2 КУпАП зазначає, що оскільки одна особа одночасно розглядала два протоколи про адміністративне правопорушення, справи мали бути об`єднані у одне провадження та мало бути накладене одне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення. 
Позивач просить: визнати протиправними та скасувати постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №СУ №1593/2025 та СУ №1594 від 06.06.2025, закрити справи про адміністративне правопорушення. 
Ухвалою суду від 15.07.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження. 
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що відповідач відмовився від проходження медичного огляду та перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав при собі та не пред`явив військово-обліковий документ. Відносно позивача було складено протоколи про адміністративне правопорушення та повідомлено його про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Клопотання про перенесення розгляду справи від позивача не надходило. Факт вчинення позивачем адміністративного проступку підтверджується наявними доказами. Зазначає, що медичний огляд проводиться на підставі направлення, яке було сформоване, а не повістки. Наданим відеозаписом підтверджується ненадання позивачем військово-облікового документа на вимогу уповноваженого представника ТЦК та СП. Просить відмовити у задоволенні позову.
У відзиві на позовну заяву відповідачі із позовом не погодилися, зазначивши, що позивач не прибув для уточнення даних по повістці, яка була вручена позивачу особисто, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення. Також позивач відмовився від проходження ВЛК, у таких діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскаржувані постанови відповідають вимогам законодавства. Просять відмовити у задоволенні позову. Також заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду з позовом.
У відповіді на відзив представник позивача вказував, що наданий відеозапис є неналежним доказом, оскільки він - закінчується раніше, аніж було складено протокол про адміністративне правопорушення та не містить інформації щодо предмета доказування. 
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним . 
29.05.2025 було сформоване направлення позивача на проходження медичного огляду для встановлення придатності до проходження військової служби. Направлення було зареєстроване у журналі реєстрації та відносно позивача у відповідній графі проставлено відмітку про відмову.
В цей же день позивач подав адресовану ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про відмову від проходження ВЛК оскільки не має при собі медичної документації. 
Також відповідачем надано копію карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , у якій не заповнено інформацію про проходження ним медичного огляду.
29.05.2025 уповноваженою особою відповідача складено протокол СУ №1593/2025 про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого 29.05.2025 о 14:56 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено, що позивач відмовився від проходження ВЛК (що підтверджується витягом з журналу, відеозаписом на портативну боді-камеру та заявою щодо мотивів відмови від проходження ВЛК від 29.05.2025), таким чином порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період. 
У протоколі документом, що посвідчує особу зазначено витяг з додатку «Дія».
Додатками до протоколу зазначено копію картки обстеження та медичного огляду, копія витягу з журналу, витяг з «Дія», копія заяви про відмову від проходження ВЛК. 
У протоколі позивач власним підписом підтвердив, що ознайомився з правами і обов`язками, датою призначеного розгляду справи та отримав копію протоколу. 
06.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнята постанова СУ №1593/2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн. Суть правопорушення є аналогічною із тією, яка вказана у протоколі СУ №1593/2025. 
При цьому у описовій частині постанови зазначено, що вона складена за результатами розгляду протоколу серії СУ №1594/2025 від 29.05.2025 стосовно ОСОБА_1 .
Відповідачем також надано відеозапис, з якого вбачається, що позивач у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовляється від проходження медичного огляду.

29.05.2025 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 складено відносно позивача протокол серії СУ №1534/2025, відповідно до якого 29.05.2025 о 15:33 було виявлено, що позивач порушив вимоги абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 №1487, яким передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`явити за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_5 29.05.2025 о 15 год 33 хв не мав при собі військово-облікового документа і таким чином своїми умисними діями, що виразилися у невиконанні ним обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП в особливий період.
Документом, що посвідчує особу вказано витяг з додатку «Дія».
Додатком до протоколу вказано витяг з додатку «Дія»
У протоколі позивач власним підписом підтвердив, що ознайомився з правами і обов`язками, датою призначеного розгляду справи та отримав копію протоколу. 
06.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнята постанова СУ №1594/2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн. Суть правопорушення є аналогічною із тією, яка вказана у протоколі СУ №1594/2025. 
При цьому у описовій частині постанови зазначено, що вона складена за результатами розгляду протоколу серії СУ №1594/2025 від 29.05.2025 стосовно ОСОБА_1 .
Документом, що посвідчує особу вказано витяг з додатку «Дія»
Відповідачем також надано відеозапис, з якого вбачається, що позивач у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомляє, що не має при собі військово-облікового документа і працівник ТЦК та СП пропонує відшукати його за місцем проживання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відносно постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП суд зазначає таке.
Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною постановою стала відмова позивача від проходження ВЛК.
Нормами пункту 74 Порядку № 560 у редакції, чинній на час складання протоколу, закріплено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.
Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було видано направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 до Порядку № 560;
Відмова позивача від проходження ВЛК підтверджується власноруч складеною позивачем заявою, наданим відповідачем відеозаписом та записом про відмову у картці проходження медичного огляду.
Отже, ураховуючи досліджені докази, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов обґрунтованого висновку про порушення позивачем абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно з протоколом позивача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що позивач ознайомлений під підпис.

Відносно доводів позивача про неправильний номер протоколу, який зазначений у оскаржуваній постанові, суд зазначає таке. 
суд бере до уваги співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може бути наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму.
Судом встановлено, що у один день відносно позивача було складено два протоколи про адміністративне правопорушення: СУ №1594/2025 (у зв`язку з відсутністю військово-облікового документа) та СУ №1593/2025 (у зв`язку з відмовою від проходження ВЛК). 
Дійсно, у описовій частині постанови №СУ №1593/2025 зазначено, що вона складена за результатами розгляду протоколу серії СУ №1594/2025 від 29.05.2025 стосовно ОСОБА_1 , разом з тим фабула правопорушення у постанові вказана правильно та співпадає з фабулою, зазначеною у протоколі СУ №1593/2025. На переконання суду наявність вказаної описки не впливає на суть правопорушення та встановлені в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини та не може бути підставою для скасування правильної по суті постанови з формальних міркувань.
Суд констатує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення СУ №1593/2025 не було встановлено таких процедурних порушень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відтак, постанова СУ №1593/2025 не підлягає скасуванню.

Відносно правомірності постанови СУ №1594/2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП суд зазначає таке.
Так, частина 6 статті 22 Закону №3543 передбачає, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до п.п. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Зокрема, відповідно ч. 3 ст. 210 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Процедура перевірки військово-облікових документів визначається Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Постанова №560).
Так, Постановою 560 передбачено, що у період проведення мобілізації уповноважені представники ТЦК СП, поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.
Крім того, постановою 560 регулюються питання щодо дій, які повинні вчиняти уповноважені представники ТЦК СП, Національної поліції, Держприкордонслужби, якщо під час перевірки встановлено відсутність військово-облікового документу (військово-облікового документу в електронній формі). А саме здійснювати адміністративне затримання такої особи та доставлення її до відповідного ТЦК СП, або відмовляти у перетині державного кордону на виїзд з України.
Таким чином, у Постанові 560 мова йде про перевірку відповідними уповноваженими працівниками військово-облікового документу, наявного у особи у паперовій та/або в електронній формі.
Слід зазначити, що у ході перевірки уповноважені представники ТЦК СП, Національної поліції, Держприкордонслужби можуть застосовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Однак використання спеціального електронного обладнання є правом, а не обов`язком уповноважених представників.
Питання щодо форми, в якій оформляється (створюється) та видається військово-обліковий документ регулюється Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.
Так, за правилами пункту 2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):
- в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
- у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.
Відповідно до вимог пунктів 6-7 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:
- Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;
- Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;
- Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).
Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.
Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.
У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі QR-код військово-облікового документа).
За правилами пункту 8-1 Порядку №559 QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.
Відповідно до пункту 9 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.
Суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він являється особою чоловічої статі у віці 28 років, та в порушення описаних вище норм законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період не пред`явив на вимогу працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-обліковий документ.
В позовній заяві позивач посилається на те, що позивач пред`явив додаток “Дія”, у якому можна було перевірити наявність військово-облікового докуммента. Суд критично ставиться до таких доводів , оскільки ч. 6 ст. 22 Закону № 3543-XII передбачає обов`язок громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у період проведення мобілізації (крім цільової) мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Тобто, вказана норма передбачає обов`язок не лише мати військово-обліковий документ як такий, а мати відповідний документ при собі та пред`являти його за вимогою уповноважених осіб.
З наданого відеозапису вбачається, що позивач не пред`являв військово- облікового документа ані у паперовому, ані у електронному вигляді та зазначав у розмові з уповноваженим представником ТЦК та СП що не має його при собі. 
Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу, який міг би підтвердити наявність у позивача військово-облікового документу (в тому числі в мобільних застосунках Дія або Резерв+).
Будь-яких належних доказів що позивач пред`являв військово-обліковий документ працівникам матеріали справи не містять.
Зазначення у складеному протоколі та постанові, що особу позивача встановлено за допомогою застосунку “Дія” не може бути доказом пред`явлення позивачем у цьому застосунку саме військово - облікового, а не іншого документа, що посвідчує особу, а також наявності у застосунку сформованого військово-облікового документа.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, який встановлений постановою СУ №1594/2025.

Відповідно дост. 36 КУпАПпри вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З матеріалів справи вбачається, що розгляд справ про адміністративне правопорушення відносно позивача було здійснено одним і тим же органом у один і той же час. Відтак, відповідач повинен був накласти штраф у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд звертає увагу, що в даному випадку мав місце одночасний розгляд адміністративних справ одним і тим же органом та під час прийняття постанов за наслідками їх розгляду підлягала застосуванню ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто, за результатами розгляду відповідач повинен був накласти лише одне адміністративне стягнення.
В іншому випадку має місце подвійне застосування щодо однієї і тієї ж особи двох штрафних каральних заходів, що є непропорційним та надмірним обтяженням щодо такої особи.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 2ст. 36КУпАП, суд вважає, що притягаючи позивача до відповідальності у відповідності двома постановами, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення СУ №1593/2025 підлягає залишенню без змін, а постанова СУ №1594/2025 є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення -закриттю.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом та наявності у зв`язку з цим підстав для залишення позовної заяви без розгляду. 
Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
За правилами частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина четверта статті 123 КАС України).
Приписами статті 285 КУпАП, у редакції, чинній на час спірних правовідносин, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Відповідно до п.14 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3 у разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.
Аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, у разі, якщо постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у разі її невручення правопорушнику під розписку, така постанова має бути направлена особі поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідачем надано копії фіскальних чеків, які підтверджують направлення оскаржуваних постанов позивачу поштою у день їх винесення. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вручення їх позивачу та дати такого вручення. За відсутності беззаперечних доказів, які б підтверджували дату отримання позивачем оскаржуваних постанов, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку з частковим задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , як юридичної особи, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково. 
Скасувати постанову від 06.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії СУ №1594/2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
У задоволенні позовних вимог про скасування постанови від 06.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії СУ №1593/2025 відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 605,60 грн. 
Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 08.04.2026.

Суддя     О.О.Ніколаєнко