П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/12164/25	

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусик А.Г.,

за участю: позивача – ОСОБА_1 
представника відповідача – Лисого С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі № 420/12164/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту наказу, –

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу ГУНП в Одеській області № 867 від 09.04.2025 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №2 ГУНП в Одеській області” в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани;
- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 розмір сплаченого судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач працює на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області. 24.03.2025 до ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в Одеській області за №15888-2025 (59422) щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №2 ГУНП в області, що призвело до вчинення протиправних дій, які кваліфіковані УСБУ в Одеській області згідно з диспозицією ч.2 ст.258 КК України як терористичний акт, в адміністративній будівлі ОРУП №2 ГУНП в області. Унаслідок таких дій зазнали тілесних ушкоджень старший інспектор – черговий чергової частини сектору моніторингу того ж підрозділу поліції ОСОБА_2 , помічник чергового чергової частини сектору моніторингу того ж підрозділу поліції ОСОБА_3 , поліцейський відділу реагування патрульної поліції того ж підрозділу поліції ОСОБА_4 , загинула цивільна особа, а також адміністративна будівля цього ж підрозділу поліції була пошкоджена. З метою перевірки вищевикладених відомостей відповідно до наказу ГУНП в області від 24.03.2025 №723 проведено службове розслідування, в межах якого установлено, що 23.03.2025 на добове чергування в якості оперативного чергового чергової частини ОРУП №2 ГУНП в області заступив капітан поліції ОСОБА_2 , помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_3 . Тієї ж доби приблизно о 17:40 до адміністративної будівлі ОРУП №2 ГУНП в області прибув старший сержант поліції ОСОБА_4 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розмовляли по телефону щодо реагування на повідомлення. Приблизно через 10 хвилин до фойє адміністративної будівлі ОРУП №2 ГУНП в області зайшла невідома жінка з пакетом в руках. Нею виявилась ОСОБА_5 , яка в цей час розмовляла по мобільному телефону. Після того, як ОСОБА_2 завершив дії по реагуванню на повідомлення, що зайняло декілька хвилин, він звернувся до останньої із запитанням з якою метою вони прибуло до відділу поліції. На що отримав відповідь “Привітати бабушку з днем народження”. Водночас до ОСОБА_5 звернувся старший сержант ОСОБА_4 , запитавши куди саме прийшла остання. Після цього відбулась детонація невідомого вибухового пристрою, який ймовірно був усередині вищевказаного пакета. Унаслідок вибуху капітан поліції ОСОБА_2 та старші сержанти поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазнали тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 від отриманих травм померла в лікарні. До того ж пошкоджено приміщення фойє, чергової частини, кабінету канцелярії, розташованих на першому поверсі адміністративної будівлі ОРУП №2 ГУНП в області. Отже за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_2 учинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в недотриманні законів України, нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, незабезпеченні контролю за здійсненням пропускного режиму, унаслідок чого 23.03.2025 безперешкодно до адміністративної будівлі ОРУП №2 ГУНП в області потрапила цивільна особа, яка принесла вибуховий пристрій, що згодом детонував, спричинивши трьом поліцейським тілесні ушкодження та пошкодження адміністративної будівлі відділу поліції, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни, не інформуванні його про виявлені порушення. Наказом ГУНП в Одеській області №867 від 09.04.2025 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №2 ГУНП в Одеській області” до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 4, 9, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, підпункту 9 пункту 8 розділу 1, підпункту 1 пункту 2 розділу 4, пункту 1, підпункту 2 пункту 3 розділу 8 Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2027 №440, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 “Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції”, підпункту 1 пункту 4 розділу 2 посадових обов`язків від 17.02.2005 №61/146. Позивач не погоджується із п.4 винесеного наказу, вважає його неправомірним через порушення норм матеріального права. Зауважує, що в наказі не наведено жодних об`єктивно існуючих складових дисциплінарного проступку в діях позивача, які б свідчили, що ним дійсно порушено всі вище перелічені норми права, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення. На переконання позивача, в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки відповідно до Інструкції, затвердженої Наказом №440 контроль за несенням служби постового на КПП здійснює перший інструктор черговий, таку особу не було призначено керівником, з огляду на що позивач не міг реалізувати повноваження щодо здійснення пропускного контролю. Оперативний черговий має діяти згідно з розпорядженнями та внутрішніми наказами керівництва. В момент прибуття громадянки ОСОБА_6 до фойє будівлі позивач виконував свої прямі службові обов`язки, спілкувався в телефонному режимі для реагування на повідомлення про вчинене правопорушення, після чого відразу звернувся з метою з`ясування мети візиту цієї громадянки, інші заходи не встиг вжити внаслідок раптовості подій. Позивач вважає, що він забезпечив доступ громадянці ОСОБА_6 до поліції згідно законодавства та в подальшому реалізував пропускні функції. 
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 24.03.2025 начальником УГІ ГУНП в області майором поліції Прібиловим І. подано доповідну записку (№ 15888-2025 (59422)) керівництву ГУНП в Одеській області (далі – ГУНП) та запропоновано призначити службове розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, що призвело до вчинення протиправних дій, які кваліфіковані УСБУ в Одеській області згідно з диспозицією частини другої статті 258 КК України як терористичний акт, в адміністративній будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області, унаслідок чого зазнали тілесних ушкоджень старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_1 , помічник чергового чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП в області старший сержант поліції ОСОБА_7 , поліцейський відділу реагування патрульної поліції того ж підрозділу поліції сержант поліції, ОСОБА_8 , загинула цивільна особа, а також адміністративна будівля цього ж підрозділу поліції була пошкоджена. З метою перевірки зазначених відомостей Наказом ГУНП в Одеській області від 24.03.2025 № 723 призначено службове розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, що призвело до вчинення протиправних дій, які кваліфіковані УСБУ в Одеській області згідно з диспозицією частини другої статті 258 КК України як терористичний акт в адміністративній будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області, унаслідок чого зазнали тілесних ушкоджень старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу того ж підрозділу поліції капітан поліції ОСОБА_1 , помічник чергового чергової частини сектору моніторингу того ж підрозділу поліції старший сержант поліції ОСОБА_7 , поліцейський відділу реагування патрульної поліції того ж підрозділу поліції сержант поліції ОСОБА_8 , загинула цивільна особа, а також адміністративна будівля цього ж підрозділу поліції була пошкоджена, та затверджено склад дисциплінарної комісії. В межах проведення службового розслідування посадові особи, які входили до складу дисциплінарної комісії здійснили усі можливі заходи, щоб відібрати у капітана поліції ОСОБА_1 пояснення, за результатами яких останнього опитано 02.04.2025. Під час вказаного службового розслідування було встановлено наявність дисциплінарних проступків в діяннях окремих посадових осіб ОРУП № 2 ГУНП в області. Також заподіяно шкоду адміністративній будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області, яка перебуває на балансі ГУНП в Одеській області, проте на день затвердження цього висновку службового розслідування її вид та розмір не встановлено. Разом з тим, службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок події 23.03.2025 отримали тілесні ушкодження 3 поліцейських, зокрема: капітан поліції ОСОБА_2 , старший сержант поліції ОСОБА_3 та старший сержанта поліції ОСОБА_4 ; За результатами службового розслідування на підставі зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія ГУНП встановила порушення службової дисципліни в діях окремих працівників ОРУП № 2 ГУНП в області під час отримання тілесних ушкоджень. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII, підпункту 9 пункту 8 розділу І, підпункту 1 пункту 2 розділу ІV, пункту 1, підпункту 2 пункту 3 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 “Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції”, підпункту 1 пункту 4 розділу ІІ Посадових обов`язків від 17.02.2025 № 61/146, до капітана поліції ОСОБА_9 (0041681), старшого-інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП в області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Висновок службового розслідування затверджено начальником ГУНП в Одеській області 07.04.2025. Зазначений висновок службового розслідування було реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Одеській області № 867 від 09.04.2025. 10.04.2025 позивача було ознайомлено з дисциплінарним наказом під особистий підпис (відомість про ознайомлення міститься в матеріалах службового розслідування, с. 289). Таким чином, службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області (№ 15888-2025 (59422)) від 24.03.2025 проведено із дотриманням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказу МВС України № 893 від 07.11.2018. Відомості про вищевказану подію 23.03.2024 зареєстровано до ІКС ІПНП ОРУП № 2 ГУНП в області за № 4712 та цього ж дня УСБУ в Одеській області внесено відомості до ЄРДР № 22025160000000193 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 258 КК України. Досудове розслідування триває.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13 січня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що саме на сили добового наряду керівництвом ОРУП № 2 ГУНП було покладено здійснення пропускного режиму до адміністративної будівлі відповідно до графіку, затвердженого керівництвом, тобто керівництвом ОРУП № 2 ГУНП було виконано обов`язок щодо організації здійснення пропускного режиму шляхом затвердження графіків несення служби 23.03.2025 працівниками ОРУП № 2 ГУНП, а у діях капітана ОСОБА_1 бузсумнівно наявний склад дисциплінарного проступку.
Cлужбове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області (№ 15888-2025 (59422)) від 24.03.2025 проведено із дотриманням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказу МВС України № 893 від 07.11.2018.
Суд вважає, що характер та обставини вчиненого правопорушення були враховані при вирішенні питання обрання виду дисциплінарного стягнення та, відповідно, обґрунтованим та пропорційним заходом є накладення стягнення у вигляді догани.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд не надав оцінки тому факту, що позивач під час появи відвідувачки здійснював невідкладну оперативну комунікацію і фізично не міг негайно відреагувати, але реагував одразу після завершення такої комунікації. Ця обставина підтверджується поясненнями позивача та матеріалами службового розслідування, однак суд першої інстанції залишив її без уваги. Крім того, суд першої не перевірив відеозаписи або інші докази, які б засвідчували тривалість перебування громадянки у фойє та дії чергового;
- суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні достатні докази вини позивача у дисциплінарному проступку, проте суд фактично переклав тягар доказування на позивача, вимагаючи від нього доводити відсутність порушень; 
- суд першої інстанції неправильно застосував норми відомчої Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС від 23.05.2017 №440 (далі – Інструкція №440);
- суд першої інстанції залишив поза увагою чинні нормативні акти, що регулюють порядок прийому громадян у підрозділах Національної поліції. (Неврахування судом норм наказу № 930);
- суд першої інстанції проігнорував, що позивач не мав повноважень на зміну або посилення правил доступу, він реалізовував визначений керівником ОРУП №2 в області порядок пропускного режиму до адмінбудівлі органу поліції, а саме 23.03.2025 року (неділя) відповідальна особа по здійснення пропускного режиму в графіку начальником ОРУП №2 не призначалась. Також і відповідно до розстановки сил та засобів на 23.03.2025 особу, який здійснює пропуск до адміністративного будинку ОРУП №2, керівником не визначено;
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 працює на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.
23.03.2025 о 08:00 на добове чергування в якості відповідального від керівництва ОРУП № 2 ГУНП в області заступив начальник сектору публічного порядку ОРУП № 2 ГУНП в області підполковник поліції ОСОБА_10 , який провів інструктаж для добового наряду чергової частини, СОГ, ВРПП, та впродовж дня займався виконанням службових обов`язків.
Також на добове чергування в якості чергового чергової частини заступив капітан поліції ОСОБА_2 , помічника чергового – старший сержант поліції ОСОБА_3 , в складі денних нарядів реагування патрульної поліції – старший сержант поліції ОСОБА_11 спільно з поліцейським ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , а також поліцейські ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в області старші сержанти поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пройшли інструктаж, отримали табельну вогнепальну зброю, спеціальні засоби та приступили до виконання службових обов`язків.
Тієї ж доби приблизно о 17:40 старший сержант поліції ОСОБА_4 прибув до адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, щоб роздрукувати в черговій частині списки для РТЦК, та знаходився в очікуванні біля приміщення чергової частини, адже капітан поліції ОСОБА_2 та старший сержант поліції ОСОБА_3 спілкувались по телефону, щодо реагування на повідомлення.
23.03.2025 приблизно о 17:50 до фойє адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області зайшла невідома жінка з пакетом в руках, як у подальшому встановлено – ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка спілкувалась по мобільному телефону.
Упродовж декілька хвилин ОСОБА_5 ходила по приміщенню адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, продовжуючи спілкуватись по телефону та лише після цього капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_5 та поцікавився до кого остання прийшла, на що отримав відповідь “Привітати бабушку з днем народження”, після чого о 17:53 відбулася детонація невідомого вибухового пристрою, який імовірно знаходився у вищевказаному пакеті.
В результаті вибуху капітан поліції ОСОБА_2 та старші сержанти поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Поліцейськими ВРПП постраждалих поліцейських було доставлено до Комунального некомерційного підприємства “Біляївська багатопрофільна лікарня” Біляївської міської ради (далі – КНП “Біляївська БЛ” БМР), де їм було надано медичну допомогу.
ОСОБА_5 внаслідок вибуху отримала тілесні ушкодження у вигляді “МВТ. Політравма. Травматична ампутація правого передпліччя, правої та лівої нижніх кінцівок на рівні колінних суглобів, забій грудної клітини. Геморагічний шок”, від чого померла в лікарні.
Внаслідок вибуху було пошкоджено приміщення фойє, чергової частини, кабінету канцелярії, розташованих на першому поверсі адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області (фото та перелік пошкоджень наявні в матеріалах службового розслідування).
Відомості про вищевказану подію 23.03.2025 зареєстровано до ІКС ІПНП ОРУП № 2 ГУНП в області за № 4712 та цього ж дня УСБУ в Одеській області внесено відомості до ЄРДР № 22025160000000193 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 258 КК України. 
24.03.2025 начальником УГІ ГУНП в області майором поліції ОСОБА_16 подано доповідну записку (№ 15888-2025 (59422)) керівництву ГУНП в Одеській області та запропоновано призначити службове розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, що призвело до вчинення протиправних дій, які кваліфіковані УСБУ в Одеській області згідно з диспозицією частини другої статті 258 КК України як терористичний акт, в адміністративній будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області, унаслідок чого зазнали тілесних ушкоджень старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_1 , помічник чергового чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП в області старший сержант поліції ОСОБА_7 , поліцейський відділу реагування патрульної поліції того ж підрозділу поліції сержант поліції, ОСОБА_8 , загинула цивільна особа, а також адміністративна будівля цього ж підрозділу поліції була пошкоджена.
Наказом ГУНП в Одеській області від 24.03.2025 № 723 призначено службове розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, що призвело до вчинення протиправних дій, які кваліфіковані УСБУ в Одеській області згідно з диспозицією частини другої статті 258 КК України як терористичний акт в адміністративній будівлі ОРУП № 2 ГУНП в області, унаслідок чого зазнали тілесних ушкоджень старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу того ж підрозділу поліції капітан поліції ОСОБА_1 , помічник чергового чергової частини сектору моніторингу того ж підрозділу поліції старший сержант поліції ОСОБА_7 , поліцейський відділу реагування патрульної поліції того ж підрозділу поліції сержант поліції ОСОБА_8 , загинула цивільна особа, а також адміністративна будівля цього ж підрозділу поліції була пошкоджена, та затверджено склад дисциплінарної комісії.
За результатами службового розслідування на підставі зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія ГУНП встановила порушення службової дисципліни в діях окремих працівників ОРУП № 2 ГУНП в області під час отримання тілесних ушкоджень. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII, підпункту 9 пункту 8 розділу І, підпункту 1 пункту 2 розділу ІV, пункту 1, підпункту 2 пункту 3 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 “Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції”, підпункту 1 пункту 4 розділу ІІ Посадових обов`язків від 17.02.2025 № 61/146, до капітана поліції ОСОБА_9 (0041681), старшого-інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП в області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.
Висновок службового розслідування затверджено начальником ГУНП в Одеській області 07.04.2025.
Висновок службового розслідування був реалізований шляхом видання наказу ГУНП в Одеській області № 867 від 09.04.2025 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №2 ГУНП в Одеській області”, яким, зокрема за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VІІІ, підпункту 9 пункту 8 розділу І, підпункту 1 пункту 2 розділу IV, пункту 1, підпункту 2 пункту 3 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 “Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції”, підпункту 1 пункту 4 розділу II посадових обов`язків від 17.02.2025 № 61/146, до капітана поліції ОСОБА_1 (0041681), старшого-інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани (п.4 Наказу).
10.04.2025 позивача було ознайомлено з дисциплінарним наказом під особистий підпис (відомість про ознайомлення міститься в матеріалах службового розслідування.
Вважаючи протиправним п. 4 наказу ГУНП в Одеській області № 867 від 09.04.2025 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №2 ГУНП в Одеській області” в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді догани, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України “Про Національну поліцію” (далі - Закон № 580).
Згідно ст. 3 Закону № 580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
Згідно із ч.3 ст.11 Закона № 580 рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Стаття 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону).
Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
За приписами ч. 1, 2 ст.19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).
Так, частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Частиною 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, унормовано, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні, чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. 
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 
Відповідно до пп. 9 п.8 розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440 основними завданнями чергової служби органів (підрозділів) поліції відповідно до компетенції є контроль за здійсненням пропускного режиму та охорони адміністративних будинків поліції;
Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу ІV Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440 старший інспектор - черговий (інспектор-черговий) чергової частини ТВП є старшим чергової зміни та добового наряду, який здійснює загальне керівництво роботою чергової зміни та добового наряду ТВП, які заступили на добове чергування.
Пункт 1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440 унормовує, що організація та забезпечення пропускного режиму до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти покладається на керівника цього органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти, а контроль за здійсненням пропускного режиму - на чергових чергової служби. Для забезпечення охорони та пропускного режиму до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти, у разі відсутності підрозділу з охорони адмінбудинків, визначаються поліцейські з працівників органу (підрозділу) поліції або закладу освіти, які заступають на добове чергування, з табельною вогнепальною зброєю та екіпіровані спецзасобами й індивідуальним бронезахистом.
Згідно із пп. 2 п. 3 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440 з метою унеможливлення безпідставного перебування сторонніх осіб в адміністративному будинку поліції оперативний черговий зобов`язаний контролювати несення служби поліцейським, який здійснює пропуск до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти.
Відповідно до пп. 2 п. 2 наказу ГУНП в Одеській області від 03.01.2023 № 7 “Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції”, особовому складу ГУНП: необхідно сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені та вчинені правопорушення, у тому числі іншими працівниками поліції.
Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті та відхиляючи доводи позивача про неправомірність п. 4 Наказу ГУНП № 867 від 09.04.2025 (тому що на думку позивача в наказі не наведено жодних об`єктивно існуючих складових дисциплінарного проступку в його діях які б свідчили, що ним дійсно порушено норми права, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності), виходив із таких мотивів.
Так, поняття дисциплінарного проступку міститься у ст. 12 Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України”, яка зазначає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також вчинені дій, що підривають авторитет поліції.
Вказаною статтею чітко визначено складові дисциплінарного проступку, який може виражатись у двох формах: винної дії або бездіяльності.
Така дія або бездіяльність в свою чергу можуть полягати у:
- порушенні службової дисципліни;
- невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі;
- порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських;
- вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що дисциплінарний проступок, вчинений ОСОБА_1 , виразився у порушенні службової дисципліни, а також невиконанні та неналежному виконанні обов`язків поліцейського.
Відповідно до правових позицій Верховного суду України у справі № 420/14443/22 від 23.22.2023 службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Відповідно до висновків суду, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами службового розслідування, що капітаном поліції ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 1, 4, 9, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пп. 9 п. 8 розділу І, пп.1 п. 2 розділу ІV, п. 1, пп. 2 п. 3 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440, пп. 2 п. 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 “Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції”, пп. 1 п. 4 розділу ІІ Посадових обов`язків від 17.02.2025№ 61/146.
Старшим-інспектором черговим капітаном поліції ОСОБА_1 не було виконано покладені на нього обов`язки щодо:
- контролю за здійсненням пропускного режиму та охорони адміністративних будинків поліції, згідно з пп. 9 п. 8 розділу І та п. 1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440; 
- керівництва роботою чергової зміни та добового наряду ТВП, які заступили на добове чергування, відповідно до пп. 1 п. 2 розділу ІV Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440;
- контролю несення служби поліцейським, який здійснює пропуск до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти, відповідно до пп. 2 п. 3 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби № 440;
Невиконання та неналежне виконання вищевказаних обов`язків спричинили за собою порушення п. 1 та п. 2 ч. 1 ст.18 Закону України “Про Національну поліцію”, згідно з якими поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень чинного законодавства, що регламентує діяльність поліції, Присяги працівника поліції та професійно виконувати свої службові обов`язки; ст. 1 Дисциплінарного статуту; ст. 64 Закону України “Про Національну поліцію”, а також настання значних негативних наслідків (поранено три працівника поліції, загинула цивільна особа, адміністративна будівля ОРУП № 2 зазнала руйнувань).
Отже, в результаті службового розслідування встановлено, що вчинення такого дисциплінарного проступку підтверджується зібраними в ході проведення службового розслідування доказами.
Також, оглядом відеозаписів з приміщення чергової частини встановлено, що громадянка ОСОБА_6 з пакетом у руці перебувала в приміщення відділу поліції протягом трьох хвилин, однак на її особу позивач не звернув увагу, що підтверджує факт неналежного виконання службових обов`язків та неналежного здійснення контролю за здійсненням пропускного режиму та охорони адміністративних будинків поліції старшим інспектором-черговим капітаном поліції ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 1 розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 організація та забезпечення пропускного режиму до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти покладається на керівника цього органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти, а контроль за здійсненням пропускного режиму - на чергових чергової служби. Для забезпечення охорони та пропускного режиму до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти, у разі відсутності підрозділу з охорони адмінбудинків, визначаються поліцейські з працівників органу (підрозділу) поліції або закладу освіти, які заступають на добове чергування, з табельною вогнепальною зброєю та екіпіровані спецзасобами й індивідуальним бронезахистом.
Окрім того, згідно з положеннями п. 7 та п. 8 розділу 1 Правил з організації пропускного режиму на об`єктах НПУ організація та забезпечення пропускного режиму до адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції або закладу освіти покладається на керівника цього органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти, а контроль за здійсненням пропускного режиму - на чергових чергової служби.
Відповідно до п. 7 розділу 1 Правил з організації пропускного режиму на об`єктах НПУ забезпечення пропускного режиму здійснюється особами, визначеними керівником органу поліції.
Відповідно до п. 1, пп. 1 п. 2 розділу 4 Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 роботу чергової частини ТВП організовує її безпосередній керівник (особа, яка виконує його обов`язки). Старший інспектор - черговий (інспектор-черговий) чергової частини ТВП є старшим чергової зміни та добового наряду, який здійснює загальне керівництво роботою чергової зміни та добового наряду ТВП, які заступили на добове чергування. 
Суд першої інстанції зазначив, що вказаний вище обов`язок кореспондує також із пп.1 п. 4 розділу 2 Посадової інструкції капітана поліції ОСОБА_1 . 
Наведені вище положення дають підстави для висновку , що на керівництво підрозділу поліції покладено саме організацію та забезпечення пропускного режиму до адміністративної будівлі. Однак, суд першої інстанції слушно зауважив, що не менш важливим є покладення обов`язку по контролю за здійсненням пропускного режиму - на чергових чергової служби.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до графіку несення служби по здійсненню пропускного режиму та охорони адміністративної будівлі ОРУП № 2 23.03.2025 визначено за добовим нарядом.
Крім того, п. 7 Розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 встановлено, що кількість працівників чергової служби в органах (підрозділах) поліції та закладів освіти визначається відповідним штатним розписом органу (підрозділу) поліції або закладу освіти.
Згідно з пп. 9 п. 8 Розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 до основних завдань чергової служби органу поліції відповідно до компетенції є контроль за здійсненням пропускного режиму та охорони адміністративних будинків поліції.
П. 9 Розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 визначає, що для виконання покладених на чергову службу завдань залежно від її штату призначається чергова зміна у складі чергових (оперативний черговий, старший інспектор - черговий, інспектор-черговий, помічник чергового). Крім чергової зміни, добовий наряд органу (підрозділу) поліції може включати:
диспетчерів; операторів підрозділів служби “ 102”; ситуаційних аналітиків; службових
осіб підрозділу, на який покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу; поліцейських первинної комунікації фронт-офісів - у робочі години; слідчих (дізнавачів);оперативних працівників; інспекторів-криміналістів (техніків-криміналістів); поліцейських, які здійснюють функції з охорони адмінбудинку; поліцейських-кінологів (за потреби); водіїв службового автотранспорту чергової служби; чергових працівників підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки; інспекторів (старших інспекторів, заступника начальника сектору, начальника сектору, заступника начальника відділу, начальника відділу) дотримання прав людини.
За наказом керівника органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти добовий наряд може посилюватися за рахунок додаткових сил та засобів.
Оперативний черговий є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби й особисто відповідає за їх роботу.
В аспекті наведених вище положень колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що покладення обов`язку зі здійснення пропускного режиму на сили чергової зміни у складі старшого інспектора-чергового СМ ОРУП № 2 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та помічника чергового ЧЧ СМ ОРУП № 2 ГУНП старшого сержанта ОСОБА_7 є цілком виправданим та законним.
Крім того, п. 4 Розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 встановлено, що для забезпечення належної охорони адміністративного будинку органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти оперативний черговий зобов`язаний:
1) знати плани охорони й оборони адміністративного будинку, його протипожежного захисту, розташування службових приміщень та їх блокування;
2) здійснювати силами добового наряду перевірки стану охорони адміністративного будинку та систем відеоспостереження, дотримання спеціального режиму світломаскування (у разі його введення в установленому порядку), протипожежного захисту, справності запорів, дзвінків, сигналізації, засобів зв`язку з обов`язковим відображенням результатів проведеної роботи в зошиті для записів чергового. При виявленні порушень порядку несення служби або несправності технічних засобів уживати заходів щодо їх усунення в установленому порядку.
Водночас, п. 2 Розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України № 440 встановлено, що у робочі години в ТВП забезпечення пропускного режиму покладається на поліцейських фронт-офісу.
Отже апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що саме на сили добового наряду керівництвом ОРУП № 2 ГУНП було покладено здійснення пропускного режиму до адміністративної будівлі відповідно до графіку, затвердженого керівництвом, тобто керівництвом ОРУП № 2 ГУНП було виконано обов`язок щодо організації здійснення пропускного режиму шляхом затвердження графіків несення служби 23.03.2025 працівниками ОРУП № 2 ГУНП.
Щодо тверджень позивача, які знайшли своє відображення також і в апеляційній скарзі про те, що дисциплінарною комісією в межах службового розслідування не доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за яке його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, слід зазначити про таке.
Так, матеріали службового розслідування містять повну інформацію про обставини, які відбулись 23.03.2025 у приміщенні ОРУП № 2 ГУНП. Службове розслідування проведено повністю, об`єктивно та всебічно, завдяки чому встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку страшим інспектором черговим капітаном поліції ОСОБА_1 .
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що до матеріалів службового розслідування долучено копії книги нарядів Одеського РУП № 2 ГУНП, копії графіку чергування поліцейських чергової частини з 17.03.2025 по 25.03.2025, копії графіку несення служби по здійсненню пропускного режиму та охорони адміністративної будівлі ОРУП № 2 з 17.03.2025 по 23.03.2025, в яких зафіксовано факт перебування 23.02.2025 ОСОБА_1 в черговій зміні разом з ОСОБА_7 та здійснення пропускного режиму силами добового наряду.
Дослідженням цих доказів суд першої інстанції встановив, що керівництвом ОРУП № 2 ГУНП встановлено графік чергування у фронт-офісі ОРУП № 2 ГУНП зі здійснення пропускного режиму та охорони адміністративної будівлі ОРУП № 2 працівниками поліції, які задіяні до несення служби з понеділка по суботу включно у денний час, у неділю вдень – силами добового наряду, а в нічний час додатково заступають представники громадського формування.
Факт завдання значних наслідків подією, яка відбулась 23.03.2025 підтверджується медичними довідками про тимчасову непрацездатність поліцейських ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також актом обстеження адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП, відповідно до якого будівля зазнала численних руйнівних пошкоджень.
Так, відповідно до листа ГУНП Біляївському міському голові ОСОБА_19 , яке міститься у матеріалах службового розслідування, для забезпечення належних умов несення служби особовим складом необхідні асигнування в обсязі 25 тис. гривень на проведення обстеження будівлі та 275,0 тис. гривень на виготовлення проєктно-кошторисної документації з відновлення пошкодженої адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП.
При проведенні службового розслідування опитано: помічника чергового чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП старшого сержанта ОСОБА_7 ; старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ; поліцейського ВРПП ОРУП № 2 ГУНП старшого сержанта ОСОБА_8 ; начальника СПП ОРУП № 2 ГУНП підполковника поліції ОСОБА_10 ; начальника сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП підполковника поліції ОСОБА_20 ; начальника ОРУП № 2 ГУНП полковника поліції ОСОБА_21 ; заступника начальника сектору моніторингу ОРУП № 2 ГУНП капітана поліції ОСОБА_22 ; начальника ВРПП ОРУП № 2 ГУНП капітана поліції ОСОБА_23 ; заступника начальника ВРПП ОРУП № 2 ГУНП підполковника поліції ОСОБА_24 ; спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення СВ ОРУП № 2 ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_25 ; начальника сектору криміналістичного забезпечення СВ ОРУП № 2 ГУНП майора поліції ОСОБА_26 ; поліцейського ВРПП ОРУП № 2 ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_13 ; поліцейського ВРПП ОРУП № 2 ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_12 ; поліцейського ВРПП ОРУП № 2 ГУНП старшого сержанта поліції Чередниченка М.М.; заступника начальника управління – начальника ВОДГР УПД ГУНП майора поліції ОСОБА_27 . 
Пояснення опитаних в ході службового розслідування осіб також підтверджують здійснення пропускного режиму 23.03.2025 у приміщенні ОРУП № 2 ГУНП силами добового наряду та обставини, які відбулись цього дня у приміщенні чергової частини ОРУП № 2, викладені у висновку службового розслідування. 
Окрім того, суд апеляційної інстанції дослідив долучені до матеріалів службового розслідування відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих на території адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП, зокрема на вході/виході адмінбудівлі ОРУП № 2 ГУНП, у фойє та черговій частині, в період часу з 17:00 до 18:30 23.03.2025.
Їх оглядом встановлено, що громадянка ОСОБА_6 увійшла до приміщення адміністративної будівлі ОРУП № 2 ГУНП о 17:49:55, а вибух стався о 17:53:28. В час, коли громадянка зайшла до приміщення адмінбудівлі з пакетом у руці, працівники чергової частини ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розмовляли по телефону, з`ясовуючи, хто буде реагувати на виклик.
Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає слушним зауваження відповідача з того приводу, що у ОСОБА_1 не виникло підозри щодо змісту пакету в руках громадянки ОСОБА_6 , що є підтвердженням того, що пропускний режим добовою зміною чергових було здійснено неналежним чином, оскільки громадянка ОСОБА_6 перебувала в приміщенні адмінбудівлі ОРУП № 2 декілька хвилин, а поліцейські добового наряду не звернули на неї свою увагу та не перевірили вміст даного пакету відповідно до пп. 3 п. 12 розділу 3 Правил з організації пропускного режиму на об`єктах Національної поліції України, затверджених Головою НПУ, саме шляхом здійснення пропускного контролю.
Таким чином суд апеляційної інстанції визнає, що обґрунтовуючи свою позицію, суд першої інстанції правильно зазначив про наявність достатніх доказів та підстав для притягнення старшого інспектора-чергового капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Стосовно порушень статті 3 Дисциплінарного статуту НПУ, Закону України “Про Національну поліцію” та змісту Присяги, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019 № 819/736/18 - в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Частиною 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що, службова дисципліна поліцейського полягає у дотриманні ним Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Також, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни.
Втім, як було зазначено вище, громадянка ОСОБА_6 перебувала в приміщенні адмінбудівлі ОРУП № 2 декілька хвилин, а поліцейські добового наряду не звернули на неї свою увагу та не перевірили вміст даного пакету відповідно до пп. 3 п. 12 розділу 3 Правил з організації пропускного режиму на об`єктах Національної поліції України, затверджених Головою НПУ, саме шляхом здійснення пропускного контролю.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16.
Також порушення вимог ст. 64 Закону України “Про Національну поліцію” (Присяга працівника поліції) ОСОБА_1 виразилось у порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, порушенні службової дисципліни, що у подальшому призвело до зниження рівня довіри суспільства до поліції та призвело до суспільного резонансу.
Під порушенням Присяги працівника поліції також слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Сутність порушень позивача полягає у невиконанні та неналежному виконанні службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компроментують звання поліцейського.
Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства України.
Окрім того, в силу положень частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.
Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.
Вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок потягнув за собою значні негативні наслідки у вигляді отримання тілесних ушкоджень трьома працівниками поліції, включаючи його особисто, значні пошкодження адміністративної будівлі, загибелі цивільної особи.
Відхиляючи твердження позивача про те, що висновок службового розслідування не відповідає вимогам ст. 31 Закону України “Про дисциплінарний статут Національної поліції України” суд першої інстанції виснував, що такі є необґрунтованими, оскільки позов не містить аргументів на підтвердження цього.
У ході судового розгляду в суді першої інстанції встановлено, що в матеріалах службового розслідування присутні усі необхідні для його проведення матеріали та докази, а висновок затверджено з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. 
Підсумовуючи наведене вище колегія суддів зазначає, що характер та обставини вчиненого правопорушення були враховані при вирішенні питання обрання виду дисциплінарного стягнення та, відповідно, обґрунтованим та пропорційним заходом є накладення стягнення у вигляді догани.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Аналізуючи матеріали справи, законодавство, що регулює спірні питання, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, правильно встановив обставини справи, належним чином надав оцінку допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також з`ясував достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, у зв`язку з чим ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що суд першої інстанції посилаючись на Інструкцію №440, дійшов помилкового висновку, що сам факт появи сторонньої особи у будівлі є дисциплінарним проступком чергового, оскільки такі висновки відсутні в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.
Натомість одним із ключових моментів є те, що подія відбулась у вихідний день – неділю, коли прийом громадян не здійснюється. Зазначене підтверджується і оглядом відеозапису долученого до відзиву до позовної заяви, де позивач у розмові із ОСОБА_6 вказує, що «в нас тут сьогодні нікого немає, вихідний день».
При цьому, у позивача не виникло сумнівів щодо підозрілого пакету у руках громадянки ОСОБА_6 , що є підтвердженням того, що пропускний режим добовою зміною чергових було здійснено неналежним чином, оскільки громадянка ОСОБА_6 перебувала в приміщенні адмінбудівлі ОРУП № 2 декілька хвилин, а поліцейські добового наряду не звернули на неї свою увагу та не перевірили вміст даного пакету відповідно до пп. 3 п. 12 розділу 3 Правил з організації пропускного режиму на об`єктах Національної поліції України, затверджених Головою НП України.
Доводи апелянта щодо неналежного забезпечення керівництвом роботи фронт-офісу колегія суддів відхиляє, адже, як встановлено судом, позивач з цього приводу рапортів не подавав та не повідомляв про такі обставини керівництво у будь-який інший спосіб.
У контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на підхід Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформований у рішенні від 08 грудня 1999 року у справі «Пеллеґрен проти Франції», де Суд зауважив про те, що ті, хто обіймають посади, які передбачають виконання функцій, пов`язаних із забезпеченням загальних інтересів, або участь у здійсненні повноважень, наданих за публічним правом, наділені часткою суверенної влади держави. Отже держава має законний інтерес вимагати від таких посадових осіб особливих відносин довіри і лояльності.
ЄСПЛ повторив важливість обов`язку лояльності та розсудливості працівників по відношенню до своїх роботодавців, який вимагає, щоб поширення навіть точної інформації здійснювалося помірковано та належним чином.
Застосовуючи указаний підхід до обставин цієї справи, колегія суддів наголошує, що державна служба є діяльністю із практичного виконання завдань і функцій держави, яка здійснюється державним службовцем у межах встановлених для відповідної посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з виконанням завдань і функцій державного органу із дотриманням принципів державної служби. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії" (заява № 63235/00).
Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 816/604/17).
До того ж , слід зазначити, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани не є крайнім заходом дисциплінарного впливу, та в аспекті досліджених обставин справи є співмірним із вчиненим проступком, відповідає вимогам обґрунтованості та пропорційності. 
Колегія суддів констатує, що надаючи оцінку доводам апелянта щодо пропорційності застосованого дисциплінарного стягнення, суд з огляду на наявність дискреційних повноважень відповідача встановив, що обираючи вид стягнення відповідач врахував характер проступку, обставини за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі № 420/12164/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Дата складення та підписання повного судового рішення – 20 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик