Справа № 161/25169/25  Провадження №33/802/237/26 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Винту Євгенія Юрійовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що:
- він 02 грудня 2025 року о 14:40 год. в м.Луцьку на вул.Набережній, керував автомобілем марки «Шкода Фабія», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення розвороту, не надав перевагу зустрічному транспортному засобу, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Опель-Ампера-е», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП;
- він же, у цей же час та місці, здійснивши вказане зіткнення, залишив місце ДТП до якого він був причетний, чим порушив п.2.10 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП;
- крім того, він же о 15:14 год. 02 грудня 2025 року в м.Луцьку на вул.Набережній, керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Винту Є.Ю. не погоджуючись із такою постановою судді в частині визнання його довірителя винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, подав апеляційну скаргу. 
Апелянт зазначає про те, що місцевий суд при розгляді справи в порушення ст.278 КУпАП, не перевірив правильність та обґрунтованість оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та не врахував істотні порушення закону при його складенні. Так, при складенні цього протоколу працівниками поліції не було забезпечено право на захист ОСОБА_1 шляхом забезпечення присутності адвоката та не роз`яснено його прав.
Окрім того, апелянт зазначає, що суд дійшов неправильного висновку про допустимість в якості належного доказів документів, якими зафіксовано процедуру проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Так, спеціальний технічний прилад за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд показував результат невідомого змісту, а мундштук приладу вже був розпакований перед тим як йому надали його для продуву. Також вказує, що з огляду на те, що прилад показав результат у 2,76 проміле, що свідчить про нібито тяжке алкогольне сп`яніння, то такі показники повинні були супроводжуватись очевидними та вираженими зовнішніми ознаками алкогольної інтоксикації. Але як вбачається з відеозапису, який наявний в матеріалах справи, таких зовнішніх ознак у ОСОБА_1 не було. Тому захисник вважає, що наявні у справі докази не виключають обґрунтованих сумнівів у достовірності результату проведеного огляду. 
Проте, місцевий суд на вищевикладене належної уваги не звернув та відповідно прийшов до помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилаючись на вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову судді в частині визнання ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити в цій частині провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Винту Є.Ю. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явились. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому з урахуванням таких обставин та положень ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе справу розгляду у відсутності вказаних осіб.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення в частині визнання винним ОСОБА_1 за ст.122-4, 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення за цими нормами закону, стороною захисту не оскаржується, а тому його в цій частині апеляційний суд у відповідності до ст.294 КУпАП, не переглядає.
Водночас, сторона захисту вважає незаконним і необґрунтованим судове рішення в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, і фактично із посиланням на відсутність належних та допустимих доказів про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Перевіряючи законність постанови судді за доводами апеляційної скарги апеляційний суд зазначає таке.
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався.
Так, ОСОБА_1 , окрім іншого, інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого відповідно до диспозиції норми цього закону полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Сторона захисту вказує про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Однак, апеляційний суд вважає цілком безпідставними такі апеляційні доводи сторони захисту з огляду на таке.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього проступку є правильним, оскільки підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
Так, факт вчинення цією особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529795 від 02.12.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП, за змістом якого ОСОБА_1 02 грудня 2025 року о 15:14 год. в м.Луцьку на вул.Набережній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який він підписав та отримав його копію;
- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Drager 7510» від 02.12.2025, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , як водій маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці) проходив огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і за його результатом перебував в стані алкогольного сп`яніння – 2,76 проміле, і це, як вбачається з матеріалів справи фіксувалось на боді-камеру, відеозапис чого міститься в матеріалах справи;
- рапортом працівника поліції Пікути С.С. від 02.12.2025.
Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться відеозаписами з боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколі серії ЕПР1 №529795 від 02.12.2025. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано як працівники поліції під час встановлення винуватця ДТП прибули на місце події. Згодом на місце події на автомобілі приїхав і ОСОБА_1 , який був причетний до ДТП. Під час спілкування з ОСОБА_1 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у  зв`язку з чим йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, на що він добровільно без будь-якого примусу погодився. Результат такого огляду був позитивний – 2,76% проміле алкоголю. З таким результатом ОСОБА_1 погодився та на пропозицію працівника поліції не виявив бажання їхати в медичний заклад для проходження огляду. Надалі, працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення, у тому числі за ч.1 ст.130 КУпАП, з яким ознайомлено ОСОБА_1 шляхом зачитування. Він підписав протокол та інші адміністративні матеріали.
Такий відеозапис на думку апеляційного суду є цілком належним і допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП, яким підтверджено події, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529795 від 02.12.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП, а також інших письмових доказах.
Окрім того, винуватість ОСОБА_1 наряду з вищевказаними доказами доводиться й іншими доказами, що наявні у справі, в їх сукупності, а саме, які складені за ст.124 та 122-4 КУпАП, винуватості у вчиненні яких ОСОБА_1 та його захисник не оспорюють. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 529795 від 02.12.2025, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, оскільки фактично відтворюють картину подій, яка мала місце 02.12.2025 за участі ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржувана постанова судді і, зокрема, у частині, яка оскаржується, є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
При цьому, апеляційні доводи про відсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, яка і містить докази, що підтверджують вчинення цього адміністративного правопорушення. Так, апеляційний суд вважає безпідставними твердження про те, що у спеціальний технічний прилад було встановлено мундштук, який був вже розпакований, оскільки, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 особисто вибрав один з мундштуків та розпакував його, а працівник поліції помістив таку трубку у прилад. Після цього, було проведено пробний забір і прилад алкоголю не показав. Лише після цих дій ОСОБА_1 продув спеціальний технічний прилад, результат якого був позитивний – 2,76% алкоголю. Тому апеляційні доводи про недопустимість в якості належних доказів результатів проведеного огляду є цілком неспроможними.
Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення в частині, що оскаржується, а саме - винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, жодним чином не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене шляхом закриття провадження у справі в частині, що стосується ч.1 ст.130 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.
А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Винту Євгенія Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2026 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду       В.А. Подолюк