Справа № 939/2572/25

РІШЕННЯ
Іменем України

13 лютого 2026 року	селище Бородянка	

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого – судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ОСОБА_1 укладено договір № 4268337, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Загальний розмір кредиту становить 3500 грн; проценти за користування кредитом 7.7 грн, які нараховуються за ставкою 0.01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; кредит надається безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок позичальника.
28 грудня 2021 року укладено договір № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором №4268337.
10 березня 2023 року укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4268337. Таким чином ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором № 4268337.
Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №4268337 заборгованість відповідача становить 24157 грн 70 коп., з яких 3500 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 20657 грн 70 коп. – заборгованість за нарахованими процентами. 
15 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ОСОБА_1 укладено договір № 103509549, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Сума кредиту становить 13500 грн; проценти за користування кредитом 5062,50 грн, які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; кредит надається позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на його картковий рахунок.
29 грудня 2021 року було укладено договір № 29-12/2021- 45, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №103509549.
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103509549. Таким чином ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 103509549. 
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, то загальний розмір його заборгованості за кредитним договором №103509549 від 15 вересня 2021 року становить 99022 грн 50 коп., з яких 13500 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 85522 грн 50 коп. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 
15 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ОСОБА_1 укладено договір № 77511631, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14652 грн; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 
22 лютого 2022 року було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77511631.
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77511631. Таким чином ТОВ "Коллект Центр" наділене правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 77511631. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 77511631 від 15 вересня 2021 року, що підлягають до стягнення становить 49643 грн 38 коп., з яких 14652 грн – заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 34988 грн 98 коп. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2 грн 40 коп. – нараховані 3% річних. 
Таким чином загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за кредитними договорами, становить 172823 грн 58 коп., з яких 31652 грн – заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 141169 грн 18 коп. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2 грн 40 коп. – нараховані 3% річних.
З урахуванням вказаних обставин, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами у розмірі 172823 грн 58 коп., відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 гривень.
За ухвалою судді від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.
24 листопада 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача – адвокат Пустовий Б.В. зазначив, що відповідач категорично проти нарахованих позивачем зобов`язань у виді заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, оскільки на час укладення кредитних договорів відповідач був військовослужбовцем, який призваний на службу 28 січня 2021 року, в період з 24 лютого 2022 року по 05 лютого 2025 року перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України у зв`язку з чим на нього поширюється дія ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей". Оскільки в період нарахування процентів за користування коштами по кредитним договорам, які не є кредитними договорами щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду та/або автомобіля, ОСОБА_1 був військовослужбовцем, який брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій області, має статус учасника бойових дій і з 28 січня 2021 року по 27 червня 2025 року проходив військову службу у ЗСУ та виконував завдання в зоні ведення активних бойових дій, приймав безпосередню участь у заходах відсічі збройної агресії рф проти України, а тому на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", зокрема ненарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом.
Також вважав неспівмірним та непропорційним розмір витрат на правову допомогу. Суд може зменшити розмір понесених судових витрат на правничу допомогу якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Дана справа не відноситься до складної категорії справ. Тому, з урахуванням вказаних обставин, просив позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за договором № 4268337 у розмірі 3500 грн., за договором № 103509549 у розмірі 13500 грн., за договором №77511631 у розмірі 14652 грн, а всього 31652 грн, в задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
27 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначила, що згідно з п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) – штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 
Відповідно до довідки СБ України від 13 лютого 2025 року № 34/10-294д, відповідач у період з 24 лютого 2022 року по 05 лютого 2025 року перебував у місцях несвободи внаслідок військової агресії. Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 державної прикордонної служби України, відповідач (у званні сержанта), дійсно, в період з 24 лютого 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Чонгар Херсонської області.
Таким чином відповідачу, дійсно, не повинні нараховуватись проценти за користування кредитом з 24 лютого 2022 року. Однак положення п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на яке посилається відповідач, як на підставу звільнення його від сплати відсотків, не може бути застосоване до відповідача, оскільки нарахування відсотків за кредитними договорами було здійснено до 24 лютого 2022 року, тобто до дати, з якої оголошено воєнний стан. Тому з урахуванням вказаних обставин вважає, що проценти за користування кредитом нараховані відповідачу правомірно.
За умовами договору про надання правової допомоги, витягу з акту №12 про надання правничої допомоги від 31 липня 2025 року АО "Лігал Ассістанс" надало, а позивач прийняв послуги загальною вартістю 25000 гривень. Отже витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Оскільки витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн підтверджуються належними доказами, то підлягають стягненню з відповідача. Тому, з урахуванням наведеного, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 25 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4268337, за умовами якого відповідач отримав кредит у загальному розмірі 3500 грн, строком кредитування 22 дні, до 17 жовтня 2021 року. Проценти за користування кредитом 7 грн 70 коп., які нараховуються за ставкою 0.01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована (а.с. 11-13, 14, 15, 16, 17-21, 22).
Перерахування кредитних коштів відповідачу у розмірі 3500 грн за договором № 4268337 підтверджується копією квитанції від 25 вересня 2021 року (а.с. 23).
З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідач кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 4268337 ТОВ "Мілоан" не сплачував, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 16 грудня 2021 року становить 14007 грн 70 коп., з яких 3500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10507 грн 70 коп. –заборгованість за процентами (а.с. 24). 
28 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 4268337 (а.с. 116-124).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 14007 грн 70 коп., з яких 3500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10507 грн 70 коп. – заборгованість за відсотками (а.с. 125). 
10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" і ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним за договором № 4268337 (а.с.61-72).
Відповідно до реєстру боржників до договору № 4268337, ТОВ "Коллект Центр" набуло права вимоги до відповідача за договором № 4268337 у розмірі 24157 грн 70 коп., з яких 3500 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 20657 грн 70 коп. – заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 73). 
З розрахунку заборгованості позивача вбачається, що станом на 16 серпня 2025 року заборгованість відповідача за договором № 4268337 від 25 вересня 2021 року складає 24157 грн 70 коп., з яких 3500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 20657 грн 70 коп. – заборгованість відсотками (а.с. 58). 
15 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103509549, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 13500 грн, строком кредитування 30 днів, до 15 жовтня 2021 року. Відповідно до п. 1.5 договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту), складають 6547 грн 50 коп. в грошовому виразі та 12,184.00% річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. 1.5.1 – 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, складає 20047 грн 50 копійок.
Комісія за надання кредиту 1485 грн, яка нараховується за ставкою 11.00% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом 5062 грн 50 коп., які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору) (а.с. 25-27, 28, 29, 30, 31-35, 36).
Перерахування кредитних коштів відповідачу в сумі 13500 грн підтверджується копією квитанції від 15 вересня 2021 року (а.с. 37). 
З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідач ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 103509549 ТОВ "Мілоан" не сплачував, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 14 грудня 2021 року становить 60547 грн 50 коп., з яких 13500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 47047 грн 50 коп. – заборгованість за процентами (а.с. 38-39).
29 грудня 2021 року між ТОВ "Мілоан" і ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 29-12/2021- 45, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором № 103509549 (а.с. 104-114).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/202-45 від 29 грудня 2021 року, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 103509549 у розмірі 60547 грн 50 коп., з яких 13500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 47047 грн 50 коп. – заборгованість за процентами (а.с. 115).
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103509549 (а.с. 74-89).
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ "Коллект Центр" набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №103509549 у розмірі 99025 грн 50 коп., з яких 13500 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 85522 грн 50 коп. – сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 90).
З розрахунку заборгованості позивача вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 103509549 від 15 вересня 2021 року станом на 16 серпня 2025 року становить 99022 грн 50 коп., з яких 13500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 85522 грн 50 коп. – заборгованість за відсотками (а.с. 59). 
15 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77511631 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14652 грн, строком кредитування 30 днів, до 15 жовтня 2021 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 1.99% в день; проценти за користування кредитом складають 4373 грн 62 коп., загальна вартість кредиту складає 19025 грн 62 копійки (а.с. 40, 41-46, 47, 49-51).
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 77511631 від 15 вересня 2021 року кошти ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" не сплачував, у зв`язку з чим його заборгованість станом на 22 лютого 2022 року становить 49640 грн 98 коп., з яких 14652 грн – заборгованість за тілом кредиту, 34988 грн 98 коп. – заборгованість за процентами (а.с. 52-54).
22 лютого 2022 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" і ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77511631 (а.с. 92-102).
Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги до відповідача у розмірі 49640 грн 98 коп., з яких 14652 грн – заборгованість за тілом кредиту, 34988 грн 98 коп. – заборгованість за процентами (а.с. 103). 
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77511631 (а.с. 74-89).
Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ "Коллект Центр" набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором 103509549 у розмірі 99022 грн 50 коп., з яких 13500 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 85522 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами (а.с. 90). 
З розрахунку заборгованості позивача вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 77511631 від 15 вересня 2021 року, станом на 16 серпня 2025 року
становить 49643 грн 38 коп., з яких 14652 грн – заборгованість за тілом кредиту, 34988 грн 98 коп. – заборгованість за відсотками, 2 грн 40 коп. – 3% річних (а.с. 60). 
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами договору досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконав, в передбачені договорами строки кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням: за договором № 4268337 у розмірі 3500 гривень, за договором № 103509549 у розмірі 13500 гривень, за договором № 77511631 у розмірі 14652 гривні.
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаних договорах становить 31652 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає таке.
Відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року відповідач уклав з ТОВ "Мілоан" і ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" кредитні договори № 103509549 і № 77511631, а 25 вересня 2021 року уклав з ТОВ "Мілоан" кредитний договір № 4268337.
З 28 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу, а 09 березня 2021 року прийняв військову присягу у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 169).
Сержант ОСОБА_1 , дійсно, проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України з 28 січня 2021 року по 27 червня 2025 року. Звільнений з військової служби за підпунктом "д" (у зв`язку із звільненням з полону) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас Збройних Сил України. Виключений зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону з 27 червня 2025 року (а.с. 171).
З копії довідки Служби Безпеки України від 13 лютого 2025 року №34/Р-294д вбачається, що сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно, у період з 24 лютого 2022 року по 05 лютого 2025 року перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України (а.с. 170).
Державне підприємство "Український національний центр розбудови миру", яке виконує функції Національного інформаційного бюро на підставі отриманої інформації повідомляє, що в ході збройної агресії російської федерації проти України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сержант в/ч НОМЕР_1 перебував у полоні (був затриманий, перебував під владою держави-агресора), та був звільнений 05 лютого 2025 року. Звільнення відбулось відповідно до порядку здійснення передачі військовополонених ворогів державі-агресору та звільнення оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, затвердженого постановою КМУ від 12 квітня 2022 року №441, в результаті реалізації рішення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, утвореного відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2022 року №257 (а.с. 173 на звороті)
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 08/58 від 05 березня 2025 року, сержант ОСОБА_1 у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, дійсно, у період з 24.02.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в н.п. Чонгапр Херсонської області (а.с. 175).
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (п. 19 ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , виданого 20 березня 2025 року (а.с. 174). 
Враховуючи викладене, оскільки на період дії договору про споживчий кредит № 4268337, а саме з 25 вересня 2021 року по 17 жовтня 2021 року, договору про споживчий кредит № 103509549 з 15 вересня 2021 року по 15 жовтня 2021 року та договору № 77511631 з 15 вересня 2021 року по 15 жовтня 2021 року, за які нараховувалися відсотки, відповідач ОСОБА_1 з 28 січня 2021 року, дійсно, проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, то суд вважає за необхідне застосувати до нього положення п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і в задоволенні позову в частині стягнення з нього відсотків за користування кредитами відмовити.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", заявки на надання юридичної допомоги №148 від 01 липня 2025 року, витягу з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року, згідно з якими витрати, понесені позивачем на правничу допомогу складають 25000 гривень (а.с. 133-137).
Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову і розмір задоволених вимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ "Коллект Центр" сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн очевидно не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність визначення таких витрат у розмірі 4000 гривень.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. 
Відповідач ОСОБА_1 надав суду копію посвідчення учасника бойових дій, що дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, а тому відповідно до зазначених правових норм він звільнений від сплати судового збору.
За змістом ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторона, з якої підлягають стягненню судові витрати, звільнена від їх оплати, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Сума судового збору, яка підлягає компенсуванню за рахунок держави становить 443 грн 65 коп., виходячи з розрахунку: 31652 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2422 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) / 172823 грн 58 коп. (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 
(код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 31652 (тридцять одна тисяча шістсот п`ятдесят дві) гривні.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" на відшкодування витрат на правничу допомогу 4000 (чотири тисячі) гривень.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 443 (чотириста сорок три) гривні 65 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині в позові відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 13 лютого 2026 року.
	 	
Головуючий - суддя	Геннадій СТАСЕНКО