Справа № 132/891/26
3/132/561/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
18 березня 2026 року   м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П. розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця, оператора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
До Калинівського районного суду Вінницької області з ІНФОРМАЦІЯ_1 16.03.2026 надійшов протокол серії ОДВ № 218 від 10.03.2026, із додатками, про вчинення ОСОБА_2 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 ці матеріали передано на розгляд судді Карнауху Н.П.
Згідно із протоколом, відповідно до п. 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025 № 828, стрільця-санітара 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого солдата ОСОБА_3 призначено відповідальним за збереження, видачу та приймання портативних відеореєстраторів (нагрудних камер), карт пам`яті та облік, зберігання і видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів, а в разі його відсутності зазначені обов`язки покладено на оператора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 солдата ОСОБА_2 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.01.2026 № 9 молодшого сержанта ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу та зі всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, з 09.01.2026 по день проведення перевірки, а саме по 09.03.2026 відповідальним за збереження, видачу та приймання портативних відеореєстраторів (нагрудних камер), карт пам`яті та облік, зберігання і видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів, відповідно до п. 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025 №828 являвся оператор відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 старший солдат ОСОБА_2 .
Старший солдат ОСОБА_2 , у період з 09.01.2026 по 09.03.2026 (на момент проведення перевірки), будучи відповідальною особою, визначеною наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025 №828, знаходячись у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), всупереч вимогам Інструкції, невідкладного доручення Міністра оборони України від 29.08.2025 №4351/уд/5 та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.07.2025 № 952/1/1/8123, нехтуючи вимогами керівних документів, що регламентували його діяльність, діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби та самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим такі дії призвели до неможливості здійснення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 належного та об`єктивного контролю за виконанням уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 своїх посадових обов`язків під час оповіщення та перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаних та створенню передумов для приховування інформації, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Після отримання матеріалів, розгляд справи було призначено на 09:30 год. 18.03.2026. У зазначене судове засідання з`явився ОСОБА_2 , який надав пояснення по суті справи.
Пояснив, що обіймає посаду оператора реєстру військовозобов`язаних «Оберіг». Зазначив, що відповідно до функціональних обов`язків та встановлених обмежень, його посада не передбачає виконання інших додаткових обов`язків (сумісництва), не пов`язаних безпосередньо із веденням відповідного реєстру.
Разом з тим, підтвердив, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025 № 828, у зв`язку з відсутністю основної відповідальної особи ОСОБА_3 , на нього було покладено обов`язки щодо збереження, видачі та приймання портативних відеореєстраторів (нагрудних камер), карт пам`яті, а також обліку, зберігання і видачі інформації, отриманої з них.
Водночас зазначив, що про існування вказаного наказу та покладення на нього відповідних обов`язків він фактично дізнався лише приблизно за три тижні до проведення перевірки. У зв`язку з цим він свідомо не виконував зазначені обов`язки, оскільки вважав, що їх виконання суперечить займаній ним посаді та встановленим обмеженням щодо сумісництва.
Крім того, вказав, що, на його думку, фактичне виконання обов`язків за вказаним напрямом здійснювала інша службова особа.
При цьому ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення, клопотань про витребування судом додаткових доказів, виклик свідків не подав. Зазначив, що у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, не заперечує проти накладення стягнення у виді штрафу та готовий його сплатити.
Розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо). 
Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби. 
Відтак, будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_2 згідно вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей. 
Згідно із ст. 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. 
Положеннями ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Поняття особливий період міститься в абзаці 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. 
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, після продовження воєнний стан діє і по теперішній час. 
За викладених обставин, особливий період, як часовий проміжок, що охоплює у тому числі воєнний час, на даний час не завершився. 
Згідно із ст. 26 Статут військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАПвідповідальність передбачена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.
Згідно із ч. 2 ст. 172-15 КУпАПвідповідальність передбачена за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду і тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб
Відповідно до вимог ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військовою службовою особою до військової служби, віднесене до військових адміністративних правопорушень. 
Приміткою ст. 172-13 КУпАП встановлено, що під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. 
З протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ОДВ № 218 від 10.03.2026 вбачається, що старший солдат ОСОБА_2 , у період з 09.01.2026 по 09.03.2026 (на момент проведення перевірки), будучи відповідальною особою, визначеною наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025 №828, знаходячись у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), всупереч вимогам Інструкції, невідкладного доручення Міністра оборони України від 29.08.2025 №4351/уд/5 та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.07.2025 № 952/1/1/8123, нехтуючи вимогами керівних документів, що регламентували його діяльність, діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби та самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим такі дії призвели до неможливості здійснення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 належного та об`єктивного контролю за виконанням уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 своїх посадових обов`язків під час оповіщення та перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаних та створенню передумов для приховування інформації, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ОДВ № 218 від 10.03.2026;
витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2025 № 828 про призначення відповідальних осіб;
витягом з обов`язків оператора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 на особливий період від 25.12.2025;
копією доповіді про перевірку від 09.03.2026;
письмовим поясненням ОСОБА_2 від 09.03.2026;
письмовою заявою ОСОБА_2 від 10.03.2026 та іншими матеріалами.
Відповідно до положень статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-15КУпАП, а саме у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 
При вирішенні питання про накладення цього адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у повній мірі врахував характер вчиненого ним правопорушення, який завдає шкоди позитивному авторитету як військовослужбовця, так і військової служби в цілому, впливає на боєздатність військової частини, знижує рівень готовності до виконання завдань за призначенням та дисципліни.
Дане стягнення на думку суду буде необхідним та достатнім для його виховання, попередження вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Тому, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 172-15, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави на рахунок (IBAN) UA978999980313060106000002776, отримувач: ГУК у Він.обл./м.Калинівка/21081100, код ЄДРПОУ 37979858, Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя:	  	Н.  П.  Карнаух