Дата документу 24.04.2026	Справа № 554/12973/25	
 	Провадження № 2/554/536/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого – судді Савченко Л.І.
при секретарі – Титаренко Д.В.
за участю позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – ОСОБА_2 , представника відповідача – Коморного С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту роботи на посаді, визнання недійсним запису у трудовій книжці та зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому прохав:
-встановити, що він працював електрозварником ручного зварювання у Спільному підприємстві «Полтавська газонафтова компанія» в період з 01 жовтня 2008 року по 21 грудня 2017 року і має відповідний трудовий стаж, передбачений розділом ХХХІІІ «Загальні професії Списку № 2» затвердженого Постановами Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 р. та № 36 від 16.01.2003 року, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
-визнати недійсним запис під № 29 у його трудовій книжці та зобов`язати Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» внести запис до його трудової книжки про період роботи з 01.10.2008 року по 21.12.2017 року електрозварником ручного зварювання.
В обґрунтування позову вказала, що ОСОБА_1  перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01 квітня 2008 року, 21 грудня 2017 року був звільнений у зв`язку з переведенням до ТОВ «СУТК» в порядку п. 5 ст. 36 КЗпП України. Однак, записи в трудовій книжці позивача не відповідають характеру виконуваної ним роботи. Так, позивач працював на підприємстві спочатку робочим інженерно-будівельного відділу, а 01 жовтня 2008 року був переведений на роботу зі шкідливими умовами праці та виконував роботу електрозварника ручного зварювання з 2008 року по день звільнення, характер його роботи не мінявся. Проте, відповідно до записів у трудовій книжці позивач 01.10.2008 року був переведений електрогазозварником і лише 01.08.2013 року – електрозварником ручного зварювання, що не відповідає дійсності, оскільки починаючи саме з 2008 року він повний робочий день виконував роботу електрозварника ручного зварювання на апаратах ручного зварювання, оскільки інших видів зварювальної техніки на підприємстві не було, інших робіт не виконував, отримував додаткове харчування, спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, додаткову відпустку за шкідливі та важкі умови праці та доплату за шкідливі умови праці, проходив обов`язкові медичні огляди як робітник, який виконує працю у шкідливих умовах. Шкідливі умови праці професії (робочого місця) електрозварника ручного зварювання було підтверджено атестацією робочого місця у 2004 році та в подальшому підтверджено черговими атестаціями. Наказами №13/1 від 25.03.2004 р., №52/1 від 12.03.2009 р. та № 144 від 16.08.2013 р. затверджено Перелік посад, професій, робочих місць працівників відповідача, яким підтверджене право на пільги та компенсації та пільгове пенсійне забезпечення, передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення». Те, що характер роботи позивача не мінявся свідчать також посвідчення зварника. 26.07.2025 позивачу виповнилося 55 років і 30.07.2025 він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, проте отримав відмову у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. На звернення до відповідача позивач отримав відповідь, що його посаду було визначено помилковою під назвою електрогазозварника, відповідач визнає, що ОСОБА_1 фактично виконував роботу електрозварника ручного зварювання з 2008 року до часу звільнення, проте усунути свої помилки добровільно відмовився. З цих підстав, позивач звернувся до суду з позовом.
Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду надійшли пояснення, в яких при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду (а.с.60-61).
Від представника відповідача Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» до суду надійшов відзив на позов, в якому у задоволенні позову прохав відмовити, посилаючись на невідповідність наведених у позові доводів фактичним обставинам справи. Зокрема, позивач був переведений на посаду електрогазозварника з 01.10.2008 року за його згодою, що підтверджено у наказі. Всі записи у трудовій книжці під №№ 28,29, 30 та 32 відповідачем внесені правильно, у відповідності до наказів про прийняття на роботу, переведення або звільнення. Період роботи з 01.08.2013 по 21.12.2017 року на посаду електрозварника ручного зварювання є безспірним, оскільки по суті не оспорюється самим позивачем і підтверджується записом у трудовій книжці. Також вказує, що всі записи, внесені до трудової книжки відповідачем, відповідають характеру виконуваної роботи, оскільки на спірну посаду він був переведений за його згодою 01.10.2008 року згідно наказу № 105-П. З кожним внесеним записом до трудової книжки позивач був ознайомлений під розписку у розділі ІІІ «Призначення і переведення» особової картки за формою № П-2, зокрема, і спірним записом про переведення на посаду газоелектрозварника без будь-яких зауважень з його сторони. При цьому, доводи позивача, що саме з 2008 року він повний робочий день виконував роботу електрозварника ручного зварювання, інших робіт не виконував, отримував додаткову відпустку за шкідливі та важкі умови праці, проходив обов`язкові медичні огляди як робітник, який виконує працю у шкідливих умовах, будь-якими належними доказами не підтверджено. Надані копії посвідчення зварника не підтверджують роботу позивача на оспорюваній посаді. Надані копії наказів щодо атестації робочих місць є документами загального характеру і безпосередньо не стосуються особи позивача та не підтверджують фактів виконуваної ним конкретної роботи.
Протокольною ухвалою від 12.11.2025 року долучено до справи докази та викликано свідків.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що у 2008 році був працевлаштований підсобним працівником СП «Полтавська газонафтова компанія». Потім з жовтня 2008 року його перевели на іншу роботу, де він варив труби, їздили по полях, робили врізки та інше. Атестували посаду у 2009 році. Однак, запис у трудовій зроблено не вірно, хоча роботи виконував електрозварника ручного зварювання. Йому видавали одяг, харчування, засоби індивідуального захисту, мав всі пільги, за які розписувався у відомостях. Також мав додаткову відпустку. На записи щодо його посади він уваги не звертав, думав, що виконує роботу та не думав, що таке буде.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, з підстав, вказаних у відзиві.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не з`явилася, у письмових поясненнях прохала розглядати справу без її участі (а.с.60-61).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі на підставі норм чинного законодавства (а.с.66).
Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.04.2008 року був прийнятий підсобним робітником будівельної служби інженерно-будівельного відділу СП «Полтавська газонафтова компанія», що підтверджується Наказом № 28-П від 01.04.2008 року та відповідним записом № 28 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.08.1988 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10-13, 15).
Згідно Наказу № 105-П від 01.10.2008 року, ОСОБА_1 , підсобного робітника будівельної служби інженерно-будівельного відділу компанії, переведено за його згодою, 01 жовтня 2008 року електрогазозварником цього ж самого відділу компанії (а.с.15 зворот), що підтверджується також відповідним записом № 29 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.08.1988 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10-13).
Відповідно до Витягу з Наказу № 57-П від 31 липня 2013 року, ОСОБА_1 , електрозварника інженерно-будівельного відділу переведено на посаду електрозварника ручного зварювання будівельної служби інженерно-будівельного відділу, за його згодою, з 01.08.2013 року (а.с.16), що також підтверджується відповідним записом № 30 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.08.1988 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10-13).
У вказаній трудові книжці під записом № 31 зазначено, що робоче місце електрозварника ручного зварювання атестовано, на підставі Наказу від 16.08.2013 року № 144. Підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 (розд ХХХІІІ поз.33) виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (а.с.10-13).
21.12.2017 року ОСОБА_1 звільнений з посади, у зв`язку із переведенням до ТОВ «СУТК», на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України, на підставі Наказу № 798-ІП від 19.12.2017, що підтверджено копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.08.1988 року на ім`я ОСОБА_1 та Наказом № 798-П від 21.12.2017 (а.с.10-13, 16 зворот).
30.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак, Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 06.08.2025 року № 163750034762 у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу , передбаченого п.п.2 п.2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Встановлено, що пільговий стаж заявника за списком № 2 становить 8 років 02 місяці 22 дні (а.с.31-32).

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
До розділу XXXIIІ «Загальні професії» зазначеного Списку № 2 включено професію «електрозварники ручного зварювання».
Згідно з п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію на пільгових умовах за віком, незалежно від місця роботи: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно п.3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 р. за №1451/11731, "при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.".
Згідно Розділів "Загальні професії" Списків № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, передбачалось, що робота на посадах електрозварник ручного зварювання, дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно п.2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про  нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним  органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше  тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Крім того, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від
10 вересня 2013 року № 21-183а13.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог.
Суд вважає, що позивачем не доведено, що у період з 01 жовтня 2008 року по 31 липня 2013 року від працював електрозварювальником ручного зварювання у Спільному підприємстві «Полтавська газонафтова компанія» і що він має відповідний трудовий стаж, передбачений розділом ХХХІІІ «Загальні професії Списку № 2» затвердженого Постановами Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 р. та № 36 від 16.01.2003 року, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Як вбачається із копії Наказу № 105-П від 01.10.2008 року, ОСОБА_1 , підсобного робітника будівельної служби інженерно-будівельного відділу компанії, переведено 01 жовтня 2008 року електрогазозварником цього ж самого відділу компанії за його згодою. Вказаний наказ ним не оспорювався та є дійсним. 
Відповідний запис згідно вказаного наказу внесений і до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.08.1988 року на ім`я ОСОБА_1 .
В особовій картці ОСОБА_1 (а.с.14) записи про призначення і переведення на посади відповідають змісту вищезазначених наказів. Будь-яких записів про перебування у додаткових відпустках, які передбачені за шкідливі умови праці, у період з 01.10.2008 по 01.08.2013 року, відсутні. Натомість наявний запис про перебування у додатковій відпустці за шкідливі умови праці з 05.12.2016 року по 07.12.2016 року за період роботи з 2013-2015 р.р., тобто за період який визнається відповідачем і не оспорюється позивачем (а.с.14).
Будь-яких інших доказів про надання ОСОБА_1 додаткової відпустки за шкідливі умови праці матеріали справи не містять. 
Також позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами, що він отримував додаткове харчування, спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, доплату за шкідливі умови праці, проходив обов`язкові медичні огляди як робітник, який виконує працю у шкідливих умовах. 
Жодних клопотань про витребування доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не заявлялося.
Покази свідка ОСОБА_4 , який працював електрозварювальником ручного зварювання в СП «Полтавська газонафтова компанія» разом із ОСОБА_1 в оспорюваний позивачем період, про те, що ОСОБА_1 отримував спецодяг, харчувався на підприємстві у зв`язку із наявністю пільг за шкідливі умови праці, не доводять того факту, що ОСОБА_1 отримував вказані пільги у зв`язку із зайняттям ним посади електрозварювальника ручного зварювання.  Свідком не доведено, що як електрогазозварнику, йому не було передбачено видачі того ж спеціального одягу чи харчування на підприємстві.
Щодо доводів свідка ОСОБА_4 з приводу перебування разом із ОСОБА_1 на роботі в одній зміні та виконання одних і тих же робіт, то на думку суду, вказані покази не підтверджують факту їх перебування на рівнозначних посадах. Свідок не довів, що роботи, які виконував ОСОБА_1 він не міг виконувати, перебуваючи на посаді електрогазозварника.
Щодо проходження атестації робочого місця ОСОБА_1 , то надані позивачем копії наказів від 25.03.2004 № 13/1, від 12.0-3.2009 № 52/1 свідчать про атестацію робочих місць на підприємстві, зокрема, посади електрозварника ручного зварювання загалом, однак не підтверджують, що ОСОБА_1 цю посаду займав.
В той же час відомості про атестації робочого місця ОСОБА_1 згідно наказу № 144 від 16 серпня 2013 року, внесені до трудової книжки, що підтверджує те, що з дати призначення ОСОБА_1 на посаду електрозварника ручного зварювання з 01.08.2013 року, він атестацію проходив відповідно до чинного законодавства та ці відомості внесені до трудової книжки (а.с.17-24).
Надані позивачем посвідчення зварника підтверджують роботу позивача на атестованому робочому місці в період з 01.08.2013 року, який не оспорюється. Разом з тим, в період, який є предметом спору, ОСОБА_5 видані посвідчення зварника, які не містять даних про проходження атестації, як зварника ручного зварювання (а.с.25-30).
Суд зазначає, що обставини справи, які встановлені рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20 грудня 2016 року № 554/9114/16-ц щодо факту роботи ОСОБА_6 у цій же компанії, не можуть бути визнані такими, що не підлягають доказуванню у даній справі, оскільки спір у вказані справі існував з іншим позивачем, тому підстав для застосування вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України суд не вбачає.
Надаючи оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає.
Питання про судовий збір суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та відносить їх на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст.4,12,81, 141,258,259,263-265,268, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту роботи на посаді, визнання недійсним запису у трудовій книжці та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач –  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач – Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія», місцезнаходження: 36002 м.Полтава, вул.Європейська, 124а, кв.77, код ЄДРПОУ 200411662.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місце знаходження: 36011 м.Полтава, вул.Гоголя, 34, код ЄДРПОУ 13967927.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місце знаходження: 61022 м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під, 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344.
Повне рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя Л.І.Савченко