Справа № 314/5200/24
Провадження № 1-кп/314/263/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026         м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільнянськ кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Вільнянськ, громадянина України, українця, має вищу освіту, офіційно працевлаштований на посаді голови СФГ « ОСОБА_4 », одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України, в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №4837 - VI від 24 травня 2012 року та №2617 - VІІI від 22 листопада 2018 року
Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпіла ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 , визнаного судом доведеним:
08 вересня 1999 року у Єдиному реєстрі фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб, за юридичною адресою: 70024, Запорізька область, Вільнянський район, село Максимівка, вулиця Феленка, будинок 24, зареєстровано Селянське (Фермерське) господарство «Карпенко М.І.» ЄРДПОУ 30567718 (далі - Господарство).
Відповідно до пункту 1.3 Статуту Селянського (Фермерського) господарства « ОСОБА_4 », затвердженого рішенням загальних зборів ОСОБА_9 ОСОБА_4 » N1/2020 від 10.06.2020 (далі - Статут), головою господарства є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26.07.2006 року Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, ІНН 3306815216 (далі Голова господарства).
Пунктом 3.1 Статуту передбачено, що вищим органом управління Господарства є голова Господарства, який обирається з числа засновників та членів господарства і здійснює діяльність від імені Господарства без доручення.
Відповідно до пункту 3.4 Статуту, Голова господарства керує всіма поточними справами, організовує роботу Господарства в межах встановлених Статутом, встановлює правила трудової та виробничої дисципліни.
Згідно з пунктом 8.9 Статуту, Господарство створює безпечні умови праці для працівників, забезпечує дотримання вимог техніки безпеки, виробничої гігієни та санітарії, пожежної безпеки та несе відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Наказом N7 від 10 червня 2020 року «Про відповідального з охорони праці», ОСОБА_3 призначено відповідальною особою з охорони праці на С(Ф)Г « ОСОБА_4 ». Відповідно до наказу N?14 від 10.06.2020 голови С(Ф)Г « ОСОБА_4 » ОСОБА_3 «Про призначення відповідального за безпечну експлуатацію та справний стан Т3», відповідальним за безпечне використання та експлуатацію автотранспортних засобів, справний стан та контроль над своєчасним проведенням ремонтів транспортних засобів є голова С(Ф)Г « ОСОБА_4 » ОСОБА_3 .
Таким чином, в ході виконання обов`язків Голови господарства, ОСОБА_3 виконував організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські обов`язки, а тому відповідно до ст.18 КПК України був службовою особою.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Згідно ст.18 Закону України «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.
Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про охорону праці» виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
Згідно п. 1.3 Розділу І Правил охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України N 964 від 09.07.2012 (далі - Правила) забороняється допускати до роботи працівників, які не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці та пожежної безпеки.
Так, внаслідок бездіяльності голови С(Ф)Г « ОСОБА_4 », ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра виразилася у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, щодо забезпечення у Господарстві вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, 25.07.2023 приблизно о 13 годині 43 хвилини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території С(Ф)Г « ОСОБА_4 », за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків водія автотранспортних засобів Господарства, в ході спроби приєднання причепу KRONE, моделі AZW 18, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 року випуску, до вантажного автомобіля марки MAN, моделі TGA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску отримав закриту тупу травму тулубу з ушкодженням внутрішніх органів, що згідно довідки про причину смерті № 219 від 26.06.2023 спричинила смерть останнього.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 213 від 19.04.2024 дії (бездіяльність) С(Ф)Г « ОСОБА_11 », ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням нещасного випадку, що стався із ОСОБА_10 , адже головою С(Ф)Г « ОСОБА_4 », ОСОБА_3 , під час виконання своїх робочих обов`язків допущено відступи від вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також документів з охорони праці, що виразилися у наступному:
-стоянкова гальмова система причепу не забезпечувала його нерухомий стан на уклоні;
-не забезпечено належне утримання виробничого обладнання та устаткування;
-не проведено перевірку технічного стану транспортних засобів перед виїздом на лінію та повернення їх з лінії; 
-не здійснено контроль за додержанням працівниками правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва;
-майданчик на якому зберігаються транспортні засоби має нерівне покриття і ухил в повздовжньому напрямку осі більше 1 %;
-під час зберігання причепа не встановлено під колеса упорні колодки;
-зчеплення автомобіля з причепом проводилось не на рівній поверхні;
-виконання робіт зі зчеплення здійснювалось двома працівниками (без особи яка повинна координувати дії водія та працівника зчіплювання);
-допущено працівників до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці;
-працівники не пройшли щорічне спеціальне навчання і перевірку знань;
-працівникам не проведений інструктаж з питань охорони праці на робочому місці відповідно до Інструкції з охорони праці для водія вантажного автомобіля N? 5.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою відповідальною за дотримання Господарством вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не виконав вимоги: п. 1.3, п. 1.4, Розд. І; п. 2.2, п. 2.4, п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10 Розд. II; п. 1.7, п. 3.4, п. 1.9, Розд. III; 1.9 Розд. VII; п. 9.2, п. 9.15 Розд. ІХ; п. 4.2, п. 4.3 Розд. Х; п. 1.8, п. 1.27, п. 1.28 Розд. XIII Правил охорони праці на автомобільному транспорті [10], п. 3.14 Розд.3; п. 5.1 Розд.5. «Типового положення про службу охорони праці НПАОП 0.00-4.35-04 [11], п. 1, п.3 Розділ V. «Положення про розробку інструкцій з охорони праці» [7], п. 3.2, п. 3.16 Розд. 3; п. 4.1 Розд. 4; п. 5.3. Розд.5; п. 6.3, п. 6.10 Розд. 6 «Типове положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» НПАОП 0.00-4.12-05 [4], П.2.2, п. 2.3 Розд ІІ. Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій [13], п.9 Розд ІІІ «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці» [12], ст. 5, ст. 13, ст. 17, ст. 18, ст. 21 Закону України «Про охорону праці», в результаті чого, 25.07.2023 приблизно о 13 годині 43 хвилини ОСОБА_10 , водій автотранспортних засобів Господарства, перебуваючи на території С(Ф)Г « ОСОБА_4 », за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спроби приєднання причепу KRONE, моделі AZW 18, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 року випуску, до вантажного автомобіля марки MAN, моделі TGA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, отримав травму, що спричинила смерть останнього.
Технічну можливість запобігти настанню нещасного випадку, що стався 25.07.2023 із водієм автотранспортних засобів ОСОБА_10 мав голова С(Ф) Г « ОСОБА_4 » ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом дотримання останнім вимог п.1.3 Розділу І; п. 4.2., п. 4.3. Розділу Х; п. 3.4. Розділу ІІІ; п. 1.9. Розділу VII; п. 9.15. Розділу ІХ; п.1.27, п. 1.28 Розділу ХІІІ Правил охорони праці на автомобільному транспорті; п. 3.16. Розділу 3; п. 4.1 Розділу 4 Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці; ст. ст. 13, 18 Закону України «Про охорону праці».
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені вище. Він зазначив, що, як особа, відповідальна за дотримання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці у Господарстві, неналежно виконував свої службові обов`язки. Зокрема, він не дотримався вимог Правил охорони праці, що призвело до трагічного випадку 25 липня 2023 року. У цей день водій автотранспортних засобів Господарства ОСОБА_10 , перебуваючи на території С(Ф)Г « ОСОБА_4 », отримав травму під час спроби приєднання причепа до вантажного автомобіля, що спричинило його смерть. На момент інциденту ОСОБА_3 не був присутній на місці події. Він висловлює щире каяття за скоєне, шкодує про те, що сталося, і надав суду документи, які підтверджують усунення зазначених у приписі недоліків. Під час судового засідання обвинувачений вибачився перед потерпілою ОСОБА_7 та передав їй грошову допомогу з метою фінансової підтримки.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпіла ОСОБА_7 під час судового засідання зазначила, що свідком події вона не була і не може надати відповідних свідчень. Водночас вона звернулася з проханням не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 суворе покарання.
Підстав для сумнівів в позиції обвинуваченого ОСОБА_3 при визнанні ним вини, в інкримінованому йому злочину, з врахуванням показань потерпілої ОСОБА_7 у суда немає, оскільки дані показання в судовому засіданні, суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, котрі суд знаходить належними, допустимими, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.
Екстрене повідомлення закладу охорони здоров`я про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) вх. №18361/ПС/1-23 від 25 липня 2023 року.
Повідомлення Селянського (Фермерського) господарства « ОСОБА_12 » про нещасний випадок від 31 липня 2023 року №18731/ПС/1-23.
Наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 03 серпня 2023 року № 1286/ПС «Про утворення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку».
Наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 24 серпня 2023 року № 1406/ПС «Про продовження строку спеціального розслідування нещасного випадку».
Акт за формою Н-1/П, що стався із ОСОБА_10 .
Лист Комунального некомерційного підприємства «Вільнянська багатопрофільна лікарня» Вільнянської міської ради №1044 від 04 серпня 2023 року.
Лист Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 02.2-05/3626 від 21 серпня 2023 року.
Лист від ОСОБА_13 - батька потерпілого вх. № 21203/ПС/1-23 від 28 серпня 2023 року.
Протокол огляду місця, де стався нещасний випадок.
Ескіз місця, де стався нещасний випадок.
Фотознімки місця, де стався нещасний випадок та устаткування.
Запрошення до співпраці ОСОБА_13 № ПС/6.5.3.14/16932-23 від 04 серпня 2023 року.
Протокол зустрічі з ОСОБА_13 та ОСОБА_7 від 07 серпня 2023 року.
Протокол засідання комісії № 1 (спеціальної комісії) із розслідування нещасного випадку щодо розподілу функцій між членами комісії від травня 2023 року.
Протокол засідання комісії № 2 (спеціальної комісії) із розслідування нещасного випадку від 23 серпня 2023 року.
Протокол засідання комісії № 3 (спеціальної комісії) із розслідування нещасного випадку від 13 жовтня 2023 року.
Пояснювальні записки посадових осіб, потерпілих, свідків нещасного випадку: пояснювальна записка ОСОБА_14 ; пояснювальна записка ОСОБА_3 ; Пояснювальна записка ОСОБА_15 ; пояснювальна записка ОСОБА_16 ; протокол опитування ОСОБА_14 ; протокол опитування ОСОБА_3 ; протокол опитування ОСОБА_14 .
Лист до Комунального некомерційного підприємства «Вільнянська багатопрофільна лікарня» Вільнянської міської ради № ПС/6.5.3.14/17022-23 від 04 серпня 2023 року.
Лист до Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № ПС/6.5.3.14/17023-23 від 04 серпня 2023 року.
Лист до Вільнянського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області №ПС/6.5.3.14/17258-23 від 08 серпня 2023 року.
Лист до Слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майору поліці\ Сергію ТИХОМУ № ПС/6.5.3.14/20124-23 від 21 вересня 2023 року.
Лист Слідчого управління Головного управління національної поліції в Запорізькій областіьстаршого слідчого майора поліції ОСОБА_17 № 610/0475/10/18 від 2 жовтня 2023.
Журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці Селянського (Фермерського) господарства « ОСОБА_12 »
Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці Селянського (Фермерського) господарства «КАРПЕНКО М.І.» (первиний та повторний)
Витяг з табелю обліку робочого часу ОСОБА_10 , за липень 2023 року.
Особову картку обліку спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв ОСОБА_10 .
Посвідчення водія ОСОБА_18 . Серія ЯТА№258416.
Посвідчення водія ОСОБА_14 Серія ВАА №446257.
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 на автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2005 року випуску.
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_6 на причеп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 року випуску.
Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01303-01052-22 від 11 листопада 2022 року (вантажний автомобіль).
Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01303-01053-22 від 11 листопада 2022 року (причеп).
Договір оренди транспортних засобів з додатками від 01 січня 2023 року.
Наказ голови СФГ « ОСОБА_12 » №2 від 03 січня 2023 року «Про закріплення техніки».
Внутрішній трудовий розпорядок СФГ « ОСОБА_12 ».
Наказ голови СФГ « ОСОБА_12 ». ОСОБА_3 від 10 червня 2020 року №14 «Про призначення відповідального за безпеку експлуатацію та справний стан ТЗ».
Направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №ПС/1/17929-23 від 16 серпня 2023 року.
Акт позапланової перевірки №ПС/ЗП/27960/0056 від 21 серпня 2023 року.
Протокол про адміністративне правопорушення № ПС/ЗП/27960/0056/П/ОП/ПТ 21 серпня 2023 року.
Витяг з нормативно-правових актів щодо охорони праці, вимоги яких порушені.
Трудова книжка ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку експерта №213 від 19.04.2024 судової інженерно- технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023082210000474 від 25.07.2023 встановлено, що: 1. Відповідно до «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» [5] роботи, котрі виконував водій автотранспортних засобів ОСОБА_10 , не відноситься до категорії робіт з підвищеною небезпекою. 2. Перелік вимог нормативно-правових актів з охорони праці (безпеки життєдіяльності) які регламентують дії осіб, причетних до розглянутого випадку в даній виробничій ситуації, викладена у другому питанні дослідницької частини висновку експерта. 3. З технічної точки зору, в даній виробничій ситуації основною технічною причиною настання нещасного випадку із водієм автотранспортних засобів ОСОБА_10 є те, що стоянкова гальмова система причепа марки KRONE не забезпечила нерухомий його стан на уклоні 3,5%; З технічної точки зору, в даній виробничій ситуації супутніми організаційними причинами настання нещасного випадку є те, що: не забезпечено належне утримання виробничого обладнання та устаткування; не проведено перевірку технічного стану транспортних засобів перед виїздом на лінію та повернення їх з лінії; не здійснено контроль за додержанням працівниками правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва; майданчик на якому зберігаються транспортні засоби має не рівне покриття і ухил в повздовжньому напрямку осі більше 1%; під час зберігання причепа на встановлено під колеса упорні колодки; зчеплення автомобіля з причепом проводилось не на рівній поверхні; виконання робіт із зчеплення двома працівниками (без особи яка повинна координувати дії водія та працівника зчіплювання); допущено працівників до роботи без навчання без навчання та перевірки знань з охорони праці; працівники не пройшли щорічне спеціальне навчання і перевірку знань; працівникам не проведений інструктаж з питань охорони праці на робочому місці відповідно до Інструкції з охорони праці для водія вантажного автомобіля № 5; 4.У даній виробничій ситуації, відступи від вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також інших документів з охорони праці допущені: Головою С(Ф)Г « ОСОБА_12 » ОСОБА_3 , дії якого не відповідали вимогам: п. 1.3, п. 1.4, Розд. І; п. 2.2, п. 2.4, п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10 Розд. ІІ; п. 1.7, п. 3.4, п. 1.9, Розд. III; 1.9 Розд. VII; п. 9.2, п. 9.15 Розд. IX; п. 4.2, п. 4.3 Розд. Х; п. 1.8, п. 1.27, п.1.28 Розд. ХІІ Правил охорони праці на автомобільному транспорті [10], п. 3.14 Розд.3; п. 5.1 Розд.5. «Типового положення про службу охорони праці НПАОП 0.00-4.35-04 [11], п. 1, п.3 Розділ V. «Положення про розробку інструкцій з охорони праці» [7], п. 3.2, п. 3.16 Розд. 3; п. 4.1 Розд. 4; п. 5.3. Розд.5; п. 6.3, п. 6.10 Розд. 6 «Типове положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» НПАОП 0.00-4.12-05 [4], п. 2.2, п. 2.3 Розд ІІ. Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій [13], п.9 Розд ІІ «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров?я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці» [12], ст 5, ст 13, ст 17, ст 18, ст 21 Закону України « Про охорону праці». 5. З технічної точки зору, дії (бездіяльність), голови С(Ф)Г « ОСОБА_12 » ОСОБА_3 , перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з виниклою подією та її негативними наслідками, та призвели до травмування потерпілого водія автотранспортних засобів ОСОБА_10 . 6. В результаті дослідження встановлено, що технічну можливість запобігти настанню нещасного випадку мав голова С(Ф)Г « ОСОБА_19 » ОСОБА_3 , шляхом дотримання вимог інструкції та нормативних актів з охорони праці, а саме виконати вимоги: п. 1.3 Розд. І; п. 4.2, п. 4.3 Розд. Х; п. 3.4 Розд. ІІІ; п. 1.9, Розд. VII; п. 9.15 Розд. ІХ; п. 1.27, п. 1.28 Розд. XIII Правил охорони праці на автомобільному транспорті [10], п. 3.16 Розд 3; п. 4.1 Розд 4 «Типове положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» НПАОП 0.00-4.12-05 [4], ст. 13, 18 Закону України «Про охорону праці»[1].
Припис про усунення вивалених порушень законодавства у сферах охорони праці №ПС/ЗП/27960/0056/П/ОП.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за фактом настання нещасного випадку, котрий мав місце на виробництві 25.07.2023, при якому потерпілий ОСОБА_10 отримав закриту тупу травму тулубу з ушкодженням внутрішніх органів, що спричинила смерть останнього, суд кваліфікує за ч.2 ст.271 КК України, в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №4837 - VI від 24 травня 2012 року та №2617 - VІІI від 22 листопада 2018 року, тобто, як порушення вимог законодавчих та інших нормативно - правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що спричинило загибель людини.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.
Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином Особливої частини КК України розділу Х та є кримінальним правопорушенням проти безпеки виробництва.
Суд врахував умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальні та матеріальні обставини, стан здоров`я, рівень освіти й культури, а також його соціально-психологічні риси. Під час дослідження цих аспектів встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлював значення своїх дій і був здатен керувати ними. Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що він має повну вищу освіту, перебуває у шлюбі, утримує двох малолітніх дітей, характеризується виключно позитивно як за місцем проживання, так і за місцем роботи. Також з`ясовано, що він не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога та раніше не судимий. Суд узяв до уваги заявлений стороною захисту лист-відповідь Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 5 лютого 2026 року, а також звернення СФГ « ОСОБА_4 » до Держпраці разом із документами, які підтверджують усунення порушень стосовно охорони праці, виявлених у господарстві і зазначених у приписі №ПС/ЗП/27960/0056/П/ОП.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України, в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №4837 - VI від 24 травня 2012 року та №2617 - VІІI від 22 листопада 2018 року, його наслідки для потерпілої ОСОБА_7 , а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді позбавлення волі, в межах, визначених санкцією ч.2 ст.271 КК України для даного виду покарання, в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №4837 - VI від 24 травня 2012 року та №2617 - VІІI від 22 листопада 2018 року, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, оскільки дане додаткове покарання не є обов`язковим відповідно до диспозиції та гіпотези ч.2 ст.271 КК України, в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №4837 - VI від 24 травня 2012 року та №2617 - VІІI від 22 листопада 2018 року.
Судом, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не може бути застосована редакція ч.2 ст.271 КК України, в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №3233 - ІХ від 13 липня 2023 року та №3342 - ІХ від 23 серпня 2023 року, оскільки відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність, або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, оскільки зміни в редакцію ч.2 ст.271 КК України були внесені після того коли стався нещасний випадок.
Суд приходить до висновку, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі, без призначення додаткового покарання в виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також позиції прокурора, потерпілої та сторони захисту, які наполягали на призначенні мінімального покарання у межах санкції статті у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку й без додаткових обмежень, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст.ст.75 - 78 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 при проведенні судового слідства не застосовувалися, підстави для обрання запобіжного заходу відносно нього при ухваленні вироку відсутні.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Мотиви вирішення цивільного позову.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов до С(Ф)Г « ОСОБА_4 » відшкодування моральної шкоди.
Вказаний цивільний позов обґрунтовано тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому спричинено моральну шкоду на загальну суму 600 000 гривень.
15.02.2025 потерпілий ОСОБА_13 помер.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволенні цивільного позову потерпілого, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 1230 ЦК, до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.
Відповідно до правової позиції щодо застосування норм матеріального права, викладеної у постанові КЦС ВС від 13.03.2022 у справі №753/15095/17, у випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
У зв`язку з вказаним та оскільки Закон не допускає правонаступництва у справах про відшкодування моральної шкоди, яка не була присуджена за час життя спадкодавця, суд вважає за необхідне закрити провадження в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України №4837 - VI від 24 травня 2012 року та №2617 - VІІI від 22 листопада 2018 року, і призначити йому основне покарання в виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 (один) рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі території України без дозволу органу пробації.
Речові докази: журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, від 20.05.2020 року; журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці від 04.01.2021 року; журнал обліку видачі інструкцій з питань охорони праці СФГ « ОСОБА_4 » від 01.09.2023; журнал обліку реєстрації інструкцій з питань охорони праці на СФГ « ОСОБА_4 » від 01.07.2018 року; картонна папка з документами, щодо проходження працівниками СФГ « ОСОБА_4 » медичних оглядів, на 52 аркушах; картонна папка з документами, щодо видачі працівникам СФГ « ОСОБА_4 » спеціального одягу, на 32 аркушах; посвідчення №3675, про перевірку знань з питань охорони праці на ОСОБА_20 ; посвідчення №2624 про перевірку знань з питань охорони праці на ОСОБА_21 ; папка з документами: декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства 3 питань охорони праці та аудит, на 10 аркушах, які перебувають в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Запорізькій області – повернути власнику С(Ф)Г « ОСОБА_4 » 
Провадження за позовом ОСОБА_13 до СФГ « ОСОБА_4 » про відшкодування моральної шкоди закрити.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судових експертиз у сумі 28 398,00 грн. у дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Суддя                   ОСОБА_22 
27.03.2026