Крижопільський районний суд Вінницької області 

2/134/208/2026  
Справа № 367/13974/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
03 березня 2026 року       Крижопільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого – судді:  Зарічанського В.Г.
з участю секретаря:  Балух О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
В С Т А Н О В И В:      
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 грудня 2025 року дану цивільну справу передано для розгляду до Крижопільського районного суду Вінницької області, за підсудністю.          Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.      Позов мотивовано тим, що 06.11.2023 року о 18 год. 3 5 хв. в м. Київ, по просп. Правди, 45, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - автомобіль Потерпілого), який належить ТОВ "ЮСК Україна” (надалі - Потерпілий).          Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.             На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем та ТОВ "ЮСК Україна" (Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2820-00045 від 28.02.2025 року (далі - Договір, згідно 3 якими Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .     Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 758/13975/23, ОСОБА_1 було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.      Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 07.11.2023 року.          Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля Потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком.  Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі:
-Акту огляду транспортного засобу №0000085004 (дефектна відомість)
-Рахунок № 1099416 від 10.11.2023 року
-Ремонтна калькуляція № 1000002991 від 17.10.2024 року
-Страхового акту № ДККА-85004 від 29.11.2023 року;
-Розрахунку суми страхового відшкодування від 29.11.2023 року.
ПАТ «СК «УСТ», відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 31 566.69 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 98547 від 29.11.2023 року.   Оскільки на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована не була, то Позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в 31 566.69 коп., з особи, відповідальної за завданий збиток, якою згідно Постанови Подільського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 75 8/13975/23, є відповідач. Просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі: 31 566.69 коп.. та суму сплаченого судового збору в розмірі: 3028,00 грн.           Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.       Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.   Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, однак конверти з повістками повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов не подав.              Суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, яка направлялася судом, свідчить про умисне неотримання документів.    Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.           Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року справа 755/17944/18, провадження № 61-185св23.    Враховуючи письмово викладену згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.   Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.    Відповідно до змісту ст. ст.11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.          У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.         Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.         Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.         Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.        Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.        Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.  Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.         Судом встановлено, що 06.11.2023 року о 18 год. 3 5 хв. в м. Київ, по просп. Правди, 45, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - автомобіль Потерпілого), який належить ТОВ "ЮСК Україна” (надалі - Потерпілий).             Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.             Постановою Подільського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 758/13975/23, ОСОБА_1 було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.      З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем та ТОВ "ЮСК Україна" (Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2820-00045 від 28.02.2025 року (далі - Договір, згідно 3 якими Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .             Власник пошкодженого автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 07.11.2023.   Дана заява ПАТ «СК «УСГ» була розглянута, а пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі:
-Акту огляду транспортного засобу №0000085004 (дефектна відомість)
-Рахунок № 1099416 від 10.11.2023 року
-Ремонтна калькуляція № 1000002991 від 17.10.2024 року
-Страхового акту № ДККА-85004 від 29.11.2023 року;
-Розрахунку суми страхового відшкодування від 29.11.2023 року.
ПАТ «СК «УСТ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 31566,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 98547 від 29.11.2023.  На момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована не була, то Позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в 31 566.69 коп., з особи, відповідальної за завданий збиток, якою згідно Постанови Подільського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 75 8/13975/23, є Відповідач. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.   Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.     Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).      Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.     Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.   Відповідно до ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.        Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.             Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.      Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.         У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).         Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.       Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.            Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.              Однак, спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або Моторно-транспортне страхову бюро України не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.        Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.         Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.   Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України.    У постанові від 04 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).  Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IVвиникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.         Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.             Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.          Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.              За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2820-00045 від 28.02.2025  та сумою страхового відшкодування виплаченого за страховим актом № ДККА - 85004, а саме: 31566,69 грн.           За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим, а отже таким, що підлягає задоволенню повністю.          Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.       Зважаючи на те, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 3028,00 грн.             На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1172, 1191, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 4, 18, 19, 48, 76-81, 82, 95, 141, 211,223,247,258-259,263, 280 -285 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" УСГ" до  ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.          Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (Код ЄДРПОУ: 30859524, 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана 32, Літ. А, п/р НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478), суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 31566 (тридцять одну тисячу п`ятсот шістдесят) гривень 69 копійок.         Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (Код ЄДРПОУ 30859524, 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана 32, Літ. А, п/р НОМЕР_4 ) в АБ «Укргазбанк», МФО 320478), сплачений судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.     Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.      Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.            Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.         Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.         Найменування сторін:           Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», код ЄДРПОУ 30859524, адреса: м. Київ, вул. І. Федорова, 32. Літера А.    Відповідач:  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Суддя