КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/166/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач) до 9 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі – відповідач) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення з 01.01.2020 по 14.06.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; 
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) з 01.01.2020 по 14.06.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із збереженням відсотковості показників надбавки за особливості проходження служби та премії та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. 
В обґрунтування вимог зазначено, що позивач проходив службу у 9-му державному пожежно-рятувальному загоні ГУ ДСНС у Київській області та був звільнений 14.06.2021. На його думку, починаючи з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (у редакції постанови №103 від 21.02.2018) в частині визначення розрахунковою величиною прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 не відповідають актам вищої юридичної сили, оскільки законами про Державний бюджет України на 2020-2021 роки змінено розмір прожиткового мінімуму як базового державного стандарту. Отже, на його думку, відповідач повинен був здійснювати обчислення грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, що впливає як на розмір посадового окладу, так і на інші складові грошового забезпечення. Невчинення таких дій за період з 01.01.2020 по 14.06.2021 він розцінює як протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим просить здійснити відповідний перерахунок грошового забезпечення та компенсувати суми податку з доходів фізичних осіб. 
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову, вказавши, що нарахування грошового забезпечення позивачу у спірний період проходження служби здійснювалося відповідно до чинної редакції пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704. Зокрема, розміри посадових окладів та окладів за спеціальними званнями визначалися шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 (1762 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти. Таким чином, за період з 01.01.2020 по 14.06.2021 грошове забезпечення позивачу обчислювалося правомірно із застосуванням зазначеної розрахункової величини. Крім того, відповідач вказує, що підставою для перерахунку грошового забезпечення (зокрема для цілей пенсійного забезпечення) є прийняття відповідного нормативно-правового акта, який змінює складові грошового забезпечення, тоді як станом на спірний період такі акти Урядом не приймалися (а.с.22-24).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
Позивач у період з 02.02.2017 по 14.06.2021 проходив службу у 7-ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області та був звільнений 14.06.2021 (а.с.8).
Правонаступником 7-ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області є відповідач.
У період проходження такої служби, зокрема у період з 01.01.2020 по 14.06.2021, розміри посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням розраховувалися виходячи з розміру 1762 грн та визначались шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, що не є спірним.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно ч. 1 , ч. 5 ст. 99, ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір. Трудові відносини працівників органів управління та сил цивільного захисту регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). Служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно ст. 115 Кодексу цивільного захисту України, держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів та підрозділів цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно пунктів 1- 3 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом МВС України від 20.07.2018 року № 623 ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу. Цю Інструкцію розроблено відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про запобігання корупції", "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", "Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту", Указу Президента України від 01 грудня 2009 року № 987 "Про Перелік посадових осіб, на яких покладається виконання функцій державного експерта з питань таємниць", постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", від 15 червня 1994 року № 414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", від 22 грудня 1995 року № 1037 "Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі", від 03 січня 2013 року № 2 "Про встановлення надбавок до посадових окладів державних експертів з питань таємниць та фахівців, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць", від 12 червня 2013 року № 413 "Про затвердження Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу", від 11 липня 2013 року № 593 "Про затвердження Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" та від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно п. 3 розділу ІІ, п. 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом МВС України від 20.07.2018 року № 623, особам рядового і начальницького складу, прийнятим на службу цивільного захисту до дня вступу до виконання обов`язків за посадою, виплачуються: посадовий оклад за 1 тарифним розрядом, визначений у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова № 704),- особам рядового і молодшого начальницького складу; посадовий оклад за 13 тарифним розрядом, визначений у додатку 1 до постанови № 704,- особам середнього, старшого та вищого начальницького складу. Особам рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) виплачуються оклади за присвоєними їм спеціальними званнями рядового і начальницького складу в розмірі, визначеному у додатку 14 до постанови № 704.
Таким чином, виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту здійснюється за правилами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (далі – Постанова № 704). 
Пунктом 2 Постанови № 704 було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. 
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. 
Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Постанова № 704 набрала чинності з 01.03.2018. 
21.02.2018 Кабінет Міністрів України було прийнято постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 (далі – Постанова №103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 було викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.". 
Постанова №103 набрала чинності 24.02.2018. 
Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704. 
Відтак, з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18 виникли підстави для визначення, на підставі первинної редакції Постанови № 704, розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. 
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. 
Так, у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 Верховний Суд на підставі аналізу, у тому числі, норм Закону № 2262-XII та Постанови № 704 виснував таке: 
а) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; 
б) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);
в) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням. 
Такий висновок згодом також неодноразово підтриманий Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.08.2022 у справі № 120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 22.09.2022 у справі № 500/3840/21, від 16.11.2022 у справі № 120/648/22-а, від 22.03.2023 у справі № 340/10333/21, від 29.03.2023 у справі № 640/8668/21 та від 09.05.2023 у справі № 380/5158/22. 
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 1762,00 грн. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" визначено, що станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 1921,00 грн.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2102,00 грн.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" визначено, що станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2270,00 грн.
Отже, редакція законів України про державний бюджет на 2018-2021 роки свідчить про зміни в розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сторону їх збільшення. 
За такого правового врегулювання та обставин справи, суд дійшов висновку, що посадовий оклад позивача та його оклад за військовим (спеціальним) званням у період з 29.01.2020 року (з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18) по 14.06.2021 року включно мав би визначатися саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (а не на 1 січня 2018 року, тобто 1762,00 грн). З тих же самих мотивів відповідач неправильно нараховував також інші складові грошового забезпечення позивача, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення, так і одноразові додаткові види грошового забезпечення, які розраховуються із розміру посадового окладу та окладу за військовим званням. 
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу у період з 29.01.2020 по 14.06.2021 включно грошового забезпечення без використання показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплати позивачу за вказаний період грошове забезпечення (у тому числі щомісячні основні та додаткові, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, які фактично були нараховані і виплачені йому у цей період) із застосуванням зазначеного показника з урахуванням раніше виплачених сум. 
При цьому суд зазначає, що позивач, серед іншого, просить здійснити перерахунок грошового забезпечення із збереженням відсотковості показників надбавки за особливості проходження служби та премії, а також з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. 
Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що надання судового захисту можливе лише за наявності реального порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути обґрунтованим і стосуватися індивідуально визначених прав чи інтересів особи, яка заявляє про їх порушення. Положення статті 55 Конституції України гарантують право на судовий захист, яке передбачає можливість звернення до суду лише у разі наявності реального порушення права. 
Водночас вимоги позивача в частині збереження відсотковості показників надбавок і премії, а також компенсації сум податку з доходів фізичних осіб є похідними від здійснення відповідного перерахунку грошового забезпечення та визначення його конкретного розміру. На момент розгляду справи такий перерахунок відповідачем не проведений, а відтак відсутні належні дані щодо фактичного розміру нарахувань, структури виплат і, відповідно, сум податку, які підлягали б компенсації. 
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, оскільки не ґрунтуються на вже існуючому порушенні права позивача, а фактично спрямовані на врегулювання можливих правовідносин у майбутньому, у разі проведення відповідного перерахунку, що виключає можливість їх задоволення на даний час.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.
Враховуючи, що позивач судових витрат по сплаті судового збору за подання позову не поніс та доказів понесення інших судових витрат суду не надав, а тому, відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 9 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (вул. Машинобудівників, буд. 14, смт Чабани(з), Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08162, ЄДРПОУ 38380088) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії 9 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 14.06.2021 включно грошового забезпечення без використання показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021.
Зобов`язати 9 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 14.06.2021 включно грошове забезпечення (у тому числі щомісячні основні та додаткові, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, які фактично були нараховані та виплачені йому у цей період) із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН