Справа № 953/10123/24
н/п 2/953/122/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Дяченка О.М.,
за участю секретарів судових засідань – Собченко В.С., Засєєвої С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
04.11.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Балла В.В. звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з позовною заявою до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюта стягнення судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.07.2021 приватним виконавцем Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем відкрито виконавче провадження № 65965939 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича № 83072 від 03.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0668475910 від 31.01.2019 за період з 23.08.2019 по 20.05.2021 включно у розмірі 7 050,41 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1 120,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 5 880,41 грн; плата за вчинення виконавчого напису 50,00 грн. Позивач посилається на те, що відповідачем не надано нотаріусу документів, що підтверджують факт перерахування суми кредиту ним на банківський рахунок позичальника, засвідченої відповідачем виписки з рахунку Позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою відповідача про непогашення заборгованості, а також не надано документів, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги. Крім того, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис, вчинений на підставі не посвідченого нотаріально кредитного договору, є таким, що не підлягає виконанню (у правовідносинах з 22 лютого 2017 року). Договір кредиту, за якими вчинено спірний виконавчий напис не містить власноручного підпису Позивача, а тому не можливо встановити, що Позивачем було підписано саме ті редакції Договору кредиту та додаткових угод, які надані Відповідачем нотаріусу для вчинення останнім виконавчого напису. Позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 83072, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (на сьогоднішній день нотаріальна діяльність припинена) 03.06.2021 таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.
Виклад позиції відповідача:
- нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне;
- позивач не надає до суду будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі; 
- не надано будь-яких доказів на підтвердження недійсності кредитного договору чи окремих його умов;
- заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМУ від 26.06.1999 № 1172.
Рух справи, заяви, клопотання учасників справи
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024, справу передано судді Глос М.Л.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
16.12.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Балли В.В. до суду через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про розгляд справи без участі.
24.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025, який здійснено на підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 29.12.2025 № 01-06/651, зазначену справу розподілено судді Дяченко О.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.01.2026 справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.
02.03.2026 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Балли В.В. до суду через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про розгляд справи без участі.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, адвокат Балла В.В. надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач має наявний зареєстрований Електронний кабінет ЄСІТС. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача, зокрема, довідки про доставку електронного документу до його електронного кабінету.
Третя особа приватний виконавець Кудряшов Д.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснень на позовну заяву та заяв про відкладення розгляду справи не надходило. ОСОБА_2 має наявний зареєстрований Електронний кабінет ЄСІТС. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення третьої особи, зокрема, довідки про доставку електронного документу до його електронного кабінету.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису № 83072 виданого 03.06.2021, 02.07.2021 приватний виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем відкрито виконавче провадження № 65965939 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749), за період з 23.08.2019 по 20.05.2021 включно суму у розмірі 1 120,00 заборгованість за тілом кредиту; 5 880,41 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7 050,41 грн. 
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.
За приписами ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями – не більше одного року.
Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. 
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. 
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.
При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.
В даному випадку, суд бере до уваги, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 03.06.2021 за Кредитним договором № 0668475910 від 31.01.2019, однак під час розгляду справи відповідачем не доведено, що нотаріусу надавався на час вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та відповідні докази підтвердження безспірності заборгованості, в тому числі її відповідний розрахунок. Відзив містить лише заперечення, які не обґрунтовані жодними доказами. Зазначені обставини відповідно до закону є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
З огляду на викладене, позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати
Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 є адвокат Балла Владислав Володимирович на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.10.2024.
Позивач на підтвердження понесених витрат в розмірі 10 000,00 грн надав: договір про надання правової (правничої) допомоги від 11.10.2024; акт прийому-передачі послуг від 20.10.2024; довідку про проведену адвокатом роботу та ордер серії ВІ № 1254935.
Згідно з п. 3.5. Договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.10.2024, сплата гонорару та/або витрат провадиться клієнтом шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок та/або оприбутковується адвокатом.
Відповідно до акту прийому-передачі послуг від 20.10.2024, клієнт на підставі п. 3.1.. 3.2. Договору про надання правничої допомоги № б/н від 11.10.2024, протягом 10 днів з дати набрання законної сили остаточним рішенням суду у справі сплачує адвокату гонорар що визначається на основі фіксованої суми, незалежно від обсягу наданих послуг, в розмірі 10 000,00 грн.
У Постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Суд враховує, що (І) складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, (ІІ) позовна заява в цій справі є рамочною (уніфікованою) для позивача, (ІІІ) адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, (IV) справа розглядається у спрощеному провадженні, (V) позивач участі у судових засідань не приймав, тобто надання правничої допомоги адвокатом у цій справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 2 500,00 грн.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн. 
Враховуючи викладене, керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 137, 141, 142, 166, 256, 264, 265 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд, -

УХВАЛИВ: 
Позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити. 
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за № 83072 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 7 050,41грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім, 96) грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот, 00) грн.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день йогопроголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю, ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б.
Третя особа: приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: м. Харків, вул. Університетська, 33, оф. 7. 
Повне судове рішення складено 01.04.2026.

Суддя О.М. Дяченко