ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 688/2511/25
Провадження № 22-ц/820/318/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року (суддя Козачук С.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги ТОВ «Кошельок» обґрунтовувало тим, що 31 січня 2022 року між сторонами, в електронній формі був укладений договір № 3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 7700,00 грн. строком на 28 днів із сплатою процентів в розмірі 0,88% в день за початковий строк кредитування, та можливістю продовження строку користування кредитними коштами на 90 днів за ставкою 2,2% в день за кожен день користування кредитом. Згідно з пунктами 3.6. і 3.7. договору строк користування кредитними коштами був продовжений на 90 днів з 18 грудня 2021 року до 17 березня 2022 року. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором виникла заборгованість у розмірі 24843,28 грн., з яких: 7700,00 грн. - заборгованість за кредитом; 17143,28 грн. - заборгованість за процентами.
Посилаючись на зазначене, ТОВ «Кошельок» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №3161010830-602099 від 31.01.2022 року у розмірі 24843,28 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7700,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі – 17143,28 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 рокупозов ТОВ «Кошельок» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за договором №3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31 січня 2022 року за тілом позики в сумі 7700 грн., за процентами в сумі 17143,28 грн., а всього 24843,28 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Задовольняючи позов, суд виходив з факту невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Кошельок» слід стягнути вказану заборгованість.
Врахувавши, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення заборгованості у малозначній справі та вартість наданих послуг в розмірі 10000 грн. є завищеними, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за договором №3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31 січня 2022 року за тілом позики в сумі 7700 грн., за процентами в сумі 9597,28 грн., у зв`язку з чим змінити розподіл судових витрат. 
Вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування у 28 днів. А тому, розмір відсотків, відповідно до умов договору буде становити 1897,28 грн за період з 31.01.2022 по 27.02.2022, виходячи з розрахунку: 7700 грн. (тіло кредиту) х 0,88 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 28 днів (строк позики).
Вважає, що після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договорами проценти, тому заявлені ТОВ «Кошельок» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період, який виходить за межі строку кредитування, а саме 28 днів, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7700 грн. учасниками по справі не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір №3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту 
За умовами п. 1.1 Договору ТОВ «Кошельок» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7700 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Проценти за користування кредитом 1897,28 грн., які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.3.2. договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.3.3. договору). За п. 1.3.3.1, 1.4. дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. Тип процентної ставки за договором – фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4, 3.5, 3.6 Договору.
Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору кредит надається строком на 28 днів («Лояльний період»), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Сторони погодили, що встановлений в пункті 2.1. договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.
Пунктом 2.3 Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1 Договору. 
Кредит надається Позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заявці (п. 2.4 Договору).
Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до Договору (п.3.1, 3.3 Договору).
Згідно п.3.5 Договору сторони погоджуються, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п.2.1 Договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору процентна ставка менша ніж 2 відсотки від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами затосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 0,88% розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору.
Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника програми Лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.
Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після: закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду з наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язанний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2,2 % в день від суми Кредиту за кожен день користування ним (п.3.5.1 -3.8 Договору).
Згідно з п. 4.1.1. Договору, позичальник зобов`язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку платежів.
На підставі п. 4.1.3. Договору, позичальник зобов`язався у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.
Відповідно до листа АТ «Таскомбанк» від 22.11.2024 за №35511/47.1, 31 січня 2022 року о 18:32:34 відбулося перерахування коштів в сумі 7700 на картку отримувача НОМЕР_1 , відправник ТОВ «Кошельок».
Згідно повідомлення ТОВ «ТАС «Лінк» 31.01.2022 через платіжну систему ТОВ «ТАС «Лінк» було успішно зараховано на картку клієнта коштів: дата проведення операції 31.01.2022 18:32:37, сума операції – 7700 грн; номер картки НОМЕР_1 , order ID транзакції 68cd7ac9-31cc-4a89-b268-61f80f221815, опис замовлення – видача кредитних коштів, договір займа № 3161010830-602099.
Відповідно до повідомлення АТ «Ощадбанк» від 27.06.2025 за вих. № 46/1211/84922/2025/БТ на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_2 (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_3 .
Згідно виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 (980) за період з 31.01.2022 по 01.02.2022, на вказаний рахунок відбулося зарахування грошових коштів в сумі 7700 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за період з 31.01.2022 по 28.05.2022 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 24843,28 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7700 грн., заборгованості за процентами в межах Лояльного періоду в сумі 1897,28 грн., заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою в розмірі 15246 грн.
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: Договором №3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31.01.2022, Паспортом споживчого кредиту до Договору №3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31.01.2022, додатком №1 до Договору - Графіком розрахунків, повідомленням АТ «Таскомбанк» від 22.11.2024 за №35511/47.1, повідомленням ТОВ «ТАС «Лінк», повідомленням АТ «Ощадбанк» від 27.06.2025 за вих. № 46/1211/84922/2025/БТ, випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 (980) за період з 31.01.2022 по 01.02.2022, розрахунком заборгованості за договором №3161010830-602099.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
В силу статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон №675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
Як передбачено пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).
Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (ч.ч. 1, 3 ст. 641 ЦК України).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції (ст. 642 ЦК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок», в електронній формі був укладений договір № 3161010830-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в розмірі 7700 грн., які було перераховано відповідачу того ж дня.
У п. 3.6 Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком продовження строку користування кредитом, зокрема, за умови зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення початкового періоду користування кредитом, що погоджений між сторонами строком в 28 днів, але не більше ніж на 90 днів після закінчення такого періоду.
Зважаючи на зазначене, оскільки позичальник у встановлений в Договорі строк 28 днів не виконав свої зобов`язання та не повернув грошові кошті, кредитор, у відповідності до вимог п. 3.6 Договору, продовжив нараховувати проценти за користування позикою протягом наступних 90 днів.
Тому загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Кошельок» за весь строк кредитування 118 днів склав 24843,28 грн., з яких 7700 грн. - заборгованість за кредитом, 17143,28 грн. - заборгованість за процентами.
Вказана заборгованість підтверджена детальним розрахунком заборгованості за договором та відповідачем не спростована.
Факт укладення кредитного договору відповідач не заперечує.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити. 
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 05 березня 2026 року.

Судді             Т.О. Янчук

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк