ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №332/635/25    Головуючий в 1 інст.Марченко Н.В. 
Провадження №33/807/89/26     Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року    місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Тараненка Я.Ю. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн 00 коп., 
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення А7126 №3 від 15 січня 2025 року встановлено, що 15 січня 2025 року близько 08-20 години солдат ОСОБА_1 перебував на території певної військової частини у певному населеному пункті (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Тараненко Я.Ю. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції участі не брав, відповідно, його пояснення судом не заслухані.
Зауважує, що під час складання протоколу пояснення від ОСОБА_1 не відбирались. 
Наголошує, що з матеріалів справи неможливо встановити місце, де було виявлено ОСОБА_1 , та чи відноситься вказане місце до тимчасової дислокації військової частини. 
Також, захисник зазначає, що з матеріалів справи неможливо встановити, ким саме був виявлений ОСОБА_1 на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння. 
Вказує про відсутність в матеріалах справи акту огляду та висновку щодо результатів медичного огляду, яким би було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 13 січня 2025 року був виписаний з медичного закладу, під час лікування ОСОБА_1 приймав певні ліки, після виписки з лікарні ОСОБА_1 теж приймав ці ліки, в складі яких могли бути речовини, що показують алкоголь, проте це не забороняє йому нести військову службу. 
Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення. 

Заявлене захисником-адвокатом Тараненком Я.Ю. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, згідно з наявними матеріалами справи, копія оскаржуваної постанови суду ОСОБА_2 (його дружиною, як про це зазначає апелянт. Інших відомостей про отримання копії постанови суду першої інстанції іншою особою матеріали справи не містять) була отримана – 20 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 були сплачені сума штрафу та судового збору за постановою суду першої інстанції, що підтверджується відповідними квитанціями, 26 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Тараненком Я.Ю. був укладений договір №287 від 26 лютого 2025 року про надання правової допомоги, та вже 04 березня 2025 року захисником-адвокатом Тараненко Я.Ю. було подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, при цьому, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тараненка Я.Ю., суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній долею своєї справи не цікавиться, про день час і місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник повідомлені належним чином, у тому числі і шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті судової влади України. 
В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тараненка Я.Ю., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі 7126 №3 про військове адміністративне правопорушення від 15 січня 2025 року, з якого убачається, що 15 січня 2024 року під час перевірки особового складу, головним сержантом 3 стрілецької роти сержантом ОСОБА_3 було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходився в межах району відповідальності певної військової частини та виконував свої службові обов`язки у стані алкогольного сп`яніння;
- роздруківкою приладу №00278 Алконт-М від 15 січня 2025 року, результат – 1,03 ‰; 
- у акті №102 від 15 січня 2025 року огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, проходити огляд у лікувальному закладі за участю лікаря не забажав, що засвідчено підписом ОСОБА_1 . 
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті ТВО командира 3 стрілецької роти старшого лейтенант ОСОБА_4 , згідно з яким останній доповідає, що 15 січня 2025 року під час перевірки особового складу головним сержантом 3 стрілецької роти було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходився на території певної військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів і т.п.
Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 було доставлено до певного зонального відділу Військової служби правопорядку. 
За допомогою газоаналізатора АЛКОНТ-М, прилад №00278 було виявлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 – 1,03 ‰ (тест №3644 від 15 січня 2025 року о 08:20 годині).
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, до справи про адміністративне правопорушення долучено його заяву, в якій останній зазначив про розгляд справи за його відсутності, оскільки перебуває в районі проведення бойових дій.
Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Тараненко Я.Ю. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
Проаналізувавши досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника – адвоката Тараненка Я.Ю., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції участі не брав, відповідно, його пояснення судом не заслухані, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, не є обов`язковою.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення. Крім того, як зазначено в оскаржуваній постанові суду та убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 подано заяву, в якій останній зазначив про розгляд справи за його відсутності, оскільки він перебуває в районі проведення бойових дій.
Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 , не спростовано.

Зокрема, доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, на думку апеляційного суду не є переконливими, з огляду на таке.
За ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.
Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відомостей про те, що у зазначений день та час ОСОБА_1 не виконував обов`язки військової служби, знаходячись на території тимчасового розташування певної військової частини, в матеріалах справи відсутні, навпаки матеріали справи свідчать про протилежне.
Зокрема, у рапорті ТВО командира 3 стрілецької роти ідеться про те, що 15 січня 2025 року під час перевірки особового складу головним сержантом 3 стрілецької роти було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходився на території певної військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів і т.п.
Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 було доставлено до певного зонального відділу Військової служби правопорядку. 
За допомогою газоаналізатора АЛКОНТ-М, прилад №00278 було виявлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 – 1,03 ‰ (тест №3644 від 15 січня 2025 року о 08:20 годині).
Також, відповідно до пояснень самого ОСОБА_1 , які відображені у протоколі про військове адміністративне правопорушення щодо нього, останній зазначив: «вбили побратима, пом`янув, нікому проблем не створював». Отже, факту вчинення вищевказаного правопорушення фактично ОСОБА_1 не заперечував. 
З матеріалів справи убачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в певному зональному відділі Військової служби правопорядку. За допомогою газоаналізатора АЛКОНТ-М, прилад №00278 було виявлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 – 1,03 ‰ (тест №3644 від 15 січня 2025 року о 08:20 годині).
Ставити під сумнів достовірність відомостей, викладених, в тому числі, в зазначеному рапорті ТВО командира 3 стрілецької роти старшого лейтенант ОСОБА_4 , жодних підстав немає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами.
Доводи сторони захисту про те, що під час складання протоколу пояснення від ОСОБА_1 не відбирались є безпідставними, оскільки, як зазначено вище, у протоколі містяться власноручні пояснення ОСОБА_1 по суті справи.
З протоколу убачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та вручено копію протоколу, що підтверджується його підписом. 
В протоколі серед іншого зазначено, що свідками правопорушення є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . У протоколі містяться підписи зазначених осіб. 
Доводи сторони захисту про неможливість встановлення місця, де було виявлено ОСОБА_1 , та чи відноситься вказане місце до тимчасової дислокації військової частини, та ким саме був виявлений ОСОБА_1 на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки ці відомості відображені в: 
- протоколі 7126 №3 про військове адміністративне правопорушення від 15 січня 2025 року, з якого убачається, що 15 січня 2024 року під час перевірки особового складу, головним сержантом 3 стрілецької роти сержантом ОСОБА_3 було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходився в межах району відповідальності певної військової частини та виконував свої службові обов`язки у стані алкогольного сп`яніння;
- рапорті ТВО командира 3 стрілецької роти, згідно з яким останній доповідає, що 15 січня 2025 року під час перевірки особового складу головним сержантом 3 стрілецької роти було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходився на території певної військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів і т.п.

Перевіряючи доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Процедура направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також військовослужбовців Збройних Сил (далі - військовослужбовці) для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), та проведення огляду визначені ст.266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 32 від 12 січня 2024 року. 
Відповідно до п.3 Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Згідно з п.п.4-7 цього Порядку, огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах. 
Огляд проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність.
Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.
У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння.
Акт огляду на стан сп`яніння, проведеного уповноваженою посадовою особою, складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю/військовозобов`язаному, а другий залишається в уповноваженої посадової особи та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння.

На думку апеляційного суду, уповноваженою особою дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.
Зокрема, у ОСОБА_1 , який знаходився на території певної військової частини, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів і т.п., що підтверджується відомостями, зазначеними: 
- у рапорті ТВО командира 3 стрілецької роти; 
- у акті №102 від 15 січня 2025 року огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.
Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 було доставлено до певного зонального відділу Військової служби правопорядку. 
За допомогою газоаналізатора АЛКОНТ-М, прилад №00278 було виявлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 – 1,03 ‰ (тест №3644 від 15 січня 2025 року о 08:20 годині).
До версії сторони захисту про те, ОСОБА_1 13 січня 2025 року був виписаний з медичного закладу, під час лікування ОСОБА_1 приймав певні ліки, після виписки з лікарні ОСОБА_1 теж приймав ці ліки, в складі яких могли бути речовини, що показують алкоголь, проте це не забороняє йому нести військову службу, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія не підтверджується відповідними доказами, більш того не спростовує факту вчинення останнім вищевказаного правопорушення. 
Жодних сумнівів щодо достовірності результатів проведеного огляду у суду апеляційної інстанції не виникає.
З наявних матеріалів справи убачається, що з будь-якими скаргами на дії уповноважених осіб, які проводили його огляд, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що наявні в справі докази сфальсифіковані, суду не надано. 
Отже, враховуючи вищевикладене, на переконання суду апеляційної інстанції, наявними матеріалами справи поза розумним сумнівом підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать фактичним обставинам справи.
Відсутність в матеріалах справи саме письмових пояснень свідків, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП при викладених в протоколі та постанові суду обставинах підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи письмових доказів. 
Достовірність доказів та правильність висновків суду першої інстанції стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266-1 КУпАП, Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 32 від 12 січня 2024 року.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про військове адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи теж немає.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про військове адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені  ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
поновити захиснику-адвокату Тараненку Я.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Тараненка Я.Ю. залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1  за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 332/635/25