УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 285/4325/25	Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.	
Категорія 156	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,
із секретарем судового засідання Журавською Д.П.,
з участю захисника Олянюка В.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира справу за апеляційною скаргою адвоката Олянюка Віталія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік, стягнуто на користь держави 665,50 грн судового збору.
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, 01.08.2025 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_1 в с-щі Городниця Звягельського району Житомирської області керував ТЗ Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно показів алкотестеру Драгер рівень сп`яніння становив 0,98 проміле, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суть апеляційної скарги
Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Олянюк В.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Зазначає, що постанова необгрунтована, ухвалена на припущеннях, винесена неправильним застосуванням норм права, із порушенням процесуальних норм. 
Захисник мотивує апеляційну скаргу наступним:
- в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 ;
- до матеріалів справи додано компакт-диск, на якому зафіксовано повідомлення водію виявлених ознак сп`яніння; згода пройти огляд на місці зупинки; повідомлення водію про встановлення в нього стану сп`яніння та про складання протоколу, проте, у водія не було з`ясовано, чи згоден він з результатом та не роз`яснено можливості і не запропоновано пройти огляд в медичному закладі. При цьому в матеріалах справи міститься направлення на огляд до медичного закладу, проте з відеозапису не вбачається відмови ОСОБА_1 від такого огляду;
- долучені відеозаписи не є цілісними, а є його фрагментами.
Позиції учасників справи
В судовому засіданні захисник Олянюк В.Л. підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, тому суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважав за можливе слухати справу за його відсутності.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши пояснення захисник Олянюка В.Л на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. п. 2, 3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності, дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.
На відеозаписі «___'_____ 1 (2)», здійсненому на відеореєстратор 857890 зафіксовані пояснення ОСОБА_1 : о 01 год 01 хв на запитання поліцейського, чи зрозуміло за що його було зупинено, ОСОБА_1 відповів: «так» та на прохання поліцейського на камеру роз`яснити, чому зупинили, яким автомобілем керував, вказав: «Рено Гранд Сценік 4; не зупинився на вимогу поліції… злякався». Жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо керування авто матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані у справі встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Зазначене спростовує твердження захисника про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault 01.08.2025.
Апеляційним судом з відеозапису «___'_____ 1 (2)» встановлено, що ОСОБА_1 о 01 год 02 хв запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер, на що він погодився, о 01 год 03 хв пройшов огляд за допомогою технічного засобу, самостійно озвучив результат 0,98 проміле, зазначив, що йому зрозуміло, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поліцейською водію було повідомлено про складання щодо нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, на відеозаписі «___'_____ 1 (1)» зафіксовано, що водія було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер – результат 0,98 проміле, актом огляду на стан сп`яніння – проба позитивна 0,98 проміле, направленням на огляд. Водієм без зауважень підписано протокол, результат технічного приладу Драгер, акт огляду.
На відеозаписі «___'_____ 1 (1)» о 01 год 31 хв зафіксовано, що поліцейською Лук`янчуку М.В. було пред`явлено направлення на огляд водія до медичного закладу, на що він зазначив: «Смисл з цього огляду – тестер показав же», що в сукупності з іншими доказами безсумнівно свідчить, що ОСОБА_1 визнавав та погоджувався з результатом огляду на місці зупинки. Заперечень чи незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлювалося.
Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Долученими до матеріалів справи відеозаписами та письмовими доказами, підписаними без зауважень ОСОБА_1 доведено, що водій заперечень щодо результатів огляду на місці зупинки не висловлював. Вказане свідчить про те, що працівниками поліції було дотримано порядку огляду, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».
Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстровано в МЮУ 11.01.2019 №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Таким чином, на спростування тверджень сторони захисту, апеляційний суд зазначає, що вказане положення підзаконного акту вказує на необхідність безперервності ведення відеозапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду. Такий обов`язок не закріплений, дійсність відеозапису стороною захисту не спростовано (дата, час, місце та фактичні обставини події).
Законодавчо визначені тільки наступні обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.
Тому доводи сторони захисту про те, що долучені відеозаписи не є цілісними, а є його фрагментами, є безпідставними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той обсяг доказів, який наявний на час розгляду справи.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, інших вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не надано.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2026 року – залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук