Справа № 372/4356/25 
Провадження 2-219/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О.В., розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:
- 11.10.2020 кредитний договір № 20117059269, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 27000,00 грн.;
- 19.10.2022 кредитний договір № 1002111404701, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 125873,25 грн;
- 03.11.2022 кредитний договір № 1010664711, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 58879,1 грн.
Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачкою перед позивачем станом на 03.07.2025 склала:
- По кредитному договору від 11.10.2020 № 20117059269 – 38432,91 грн., з яких: 20392,94 грн. - заборгованість за кредитом; 18039,97 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;
- По кредитному договору від 19.10.2022 № 1002111404701- 153048,83 грн., з яких: 109115,26 грн. - заборгованість за кредитом; 20,07 грн. - заборгованість процентами; 43913,5 грн. - заборгованість за комісією;
- По кредитному договору від 03.11.2022 № 1010664711- 67310,89 грн., з яких: 48529,07 грн. - заборгованість за кредитом; 8,84 грн. - заборгованість процентами; 18772,98 грн. - заборгованість за комісією.
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.04.2025 склала 258792,63 грн.
Ухвалою суду від 14.08.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
14.08.2025 року ухвалою суду здійснено перехід з розгляду цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.
12.12.2025 року ухвалою суду закрито підготовче, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник АТ «ПУМБ», в судове засідання не з`явилася, разом з позовом надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила долучити до матеріалів справи квитанції про часткову сплату боргу у сумі 37188,91 грн. 
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Встановлено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитні договори:
- 11.10.2020 кредитний договір № 20117059269, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 27000,00 грн.;
- 19.10.2022 кредитний договір № 1002111404701, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 125873,25 грн;
- 03.11.2022 кредитний договір № 1010664711, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 58879,1 грн.
Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачкою перед позивачем станом на 09.04.2025 року склала:
- По кредитному договору від 11.10.2020 № 20117059269 – 38432,91 грн., з яких: 20392,94 грн. - заборгованість за кредитом; 18039,97 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією;
- По кредитному договору від 19.10.2022 № 1002111404701- 153048,83 грн., з яких: 109115,26 грн. - заборгованість за кредитом; 20,07 грн. - заборгованість процентами; 43913,5 грн. - заборгованість за комісією;
- По кредитному договору від 03.11.2022 № 1010664711- 67310,89 грн., з яких: 48529,07 грн. - заборгованість за кредитом; 8,84 грн. - заборгованість процентами; 18772,98 грн. - заборгованість за комісією;
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.04.2025 склала 258792,63 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості наданими до матеріалів справи.
Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку із чим позивач був вимушений звернутись до суду.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за кредитними договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав.
На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за кредитом відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості кредитними договорами у розмірі 258792,63 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитних договорів та ст. 1050 ЦК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин.
Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову.
Однак, зважаючи, що на день ухвалення судом рішення відповідачка ОСОБА_1 надала докази оплати заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 37188,91 грн 00 коп., що підтверджується розрахунками та виписками із рахунків, наданих банком на підставі її заяви, у зв`язку із чим борг відповідачки станом на 23.02.2026 становить 221603,72 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає частковому задоволенню у сумі 221603,72 грн.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 275, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Кредитними договорами у розмірі 221603,72 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 2074,30 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 26.02.2026

Суддя Г.В.Висоцька