Справа № 209/2556/12
Провадження № 22-ц/801/714/2026
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дурач О. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року	Справа № 209/2556/12	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Матківської М.В., Стадника І.М.
за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу матеріали заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про звернення стягнення
за апеляційною скаргою  представник боржника ОСОБА_1 – адвоката Гуменюка Олександра Володимировича на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2026 року, про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, постановлену у складі судді Дурач О. А., 
встановив:

Заявник звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про звернення стягнення.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2012 р. по справі 209/2556/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про звернення стягнення, позовні вимоги ПАТ «КБ Приватбанк» задоволено та вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VІКWGК00001312 від 25.04.2007 року в розмірі 61881.99 доларів США , що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.07.2012 року складає 494437 гривень 10 копійок звернути стягнення на квартиру , загальною площею –37.00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № VІКWGК00001312 від 25.04.2007 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності , з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ “Приватбанк” всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Стягнуто судові витрати.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Житомирської (згідно тексту заяви) області від 21.12.2021 р. (згідно тексту заяви) заочне рішення скасовано.
В заяві також зазначено, що на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий на підставі заочного рішення суду, яке скасовано та відповідно до довідки від 15.09.2025 р. у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед АТ «ПриватБанк» та підставі чого просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ (виконавчий лист), що був виданий на виконання заочного рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2012 р.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник боржника – адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою представник боржника ОСОБА_1  – адвокат Гуменюк О.В.подав апеляційну скаргу посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати та задовольнити заяву ОСОБА_1 .
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив. .
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.
17.03.2026 року від представника боржника - адвоката Гуменюка О. В. надійшла заява, з проханням провести розгляд спарив у його відсутність , зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із того, заявлені вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2012 р. по справі 209/2556/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про звернення стягнення, позовні вимоги ПАТ «КБ Приватбанк» задоволено та вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VІКWGК00001312 від 25.04.2007 року в розмірі 61881.99 доларів США , що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.07.2012 року складає 494437 гривень 10 копійок звернути стягнення на квартиру , загальною площею –37.00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № VІКWGК00001312 від 25.04.2007 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк “Приватбанк” 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності , з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ “Приватбанк”всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Стягнуто судові витрати.
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19.02.2013 р. (провадження № 22-ц/772/337/2013) постановлено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” відхилити.
Заочне рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 грудня 2012 року залишити без змін.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2021 р. (провадження №2-п/133/3/21) заочне рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2012 у цивільній справі №209/2556/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про звернення стягнення скасовано, призначено судовий розгляд по справі в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.09.2023 р. вирішено позов задовольнити частково.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VІКWGК00001312 від 25.04.2007 року в розмірі 61881,99 доларів США , що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.07.2012 складає 494437 гривень 10 копійок, звернуо стягнення на квартиру, загальною площею – 37,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № VІКWGК00001312 від 25.04.2007) ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.
У задоволенні позову в частині виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 3433 (три тисячі чотириста тридцять три) гривні 60 копійок понесених витрат на оплату судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 77 копійок, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно відкритої частини бази Автоматизованої системи виконавчого провадження, перевіреної судом в межах розгляду даної заяви, виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , в яких є стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк»: АСВП 49385448 дата відкриття: 18.11.2015, № АСВП: 49617141 дата відкриття:11.12.2015,№ АСВП: 61524760 дата відкриття: 11.03.2020,№ АСВП: 62473741 дата відкриття: 03.07.2020, № АСВП: 62486194 дата відкриття: 07.07.2020,№ АСВП: 62486501 дата відкриття: 07.07.2020) завершені. 
Даних про видачу Козятинським міськрайонним судом Вінницької області виконавчого листа на виконання заочного рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2012 р. по справі 209/2556/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про звернення стягнення матеріали скарги та досліджені судом матеріали проваджень, витребувані ухвалою суду за клопотанням заявника в межах даного провадження, не містять.
Дана справа розглядається в межах заявлених вимог, тому обставини щодо виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.09.2023 р. судом не досліджуються та не надається відповідна правова оцінка.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).
Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, порядок, підстави та послідовність вчинення дій в межах якого визначається Законом України «Про виконавче провадження».
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За положеннями статей 1 та 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Статтею 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено чіткий перелік підстав закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п. 5 ч.2 вищевказаної статті, виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, то не підлягає виконанню.
Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22. 
Отже, надані суду та досліджені докази по провадженню не містять даних щодо фактичної видачі виконавчого документа на виконання заочного рішення суду від 03.12.2012 р., а тому правові підстави, в контексті дослідженої нормативно-правової бази, якою регулюються вказані правовідносини, для визнання виконавчого листа, зазначеного в заяві, відсутні. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргуслід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу представник боржника ОСОБА_1 – адвоката Гуменюка Олександра Володимировича - залишити без задоволення, а ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2026 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин 

Судді: М.В. Матківська

І.М. Стадник