Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 	справа № 580/2426/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження виплати пенсії з 01 березня 2026 року ОСОБА_1 максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01 березня 2026 виплату пенсії без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність із урахуванням усіх надбавок, підвищень, премії, індексації пенсії та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством в розмірі 33506,23 грн, а також виплатити різницю між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.01.2026 року по день проведення повного фактичного розрахунку у цьому розмірі з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що незважаючи на наявність рішень Черкаського окружного адміністративного суду, якими зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат, відповідач з 01.03.2026 здійснив нарахування пенсії в розмірі 33506,23 грн, однак виплату пенсії обмежив максимальним розміром з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
Позивач зазначає, що зміни до законодавства не поширюються на нього, оскільки пенсію призначили в 1999 році, а законодавство, яке набрало чинності з 01.01.2026 і регулює спірні правовідносини, суперечить Конституції України. Також існує рішення суду, яке зобов`язує відповідача виплачувати пенсію без обмеження граничним розміром.
Ухвалою від 17 березня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
23.03.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що постановою КМУ № 1778 на період воєнного стану у 2026 році запровадженні певні обмеження щодо виплати пенсій визначеним в ній категоріям осіб. Положення статті 30 Закону № 4695-IX та Постанови № 1778 є чинними, а тому підлягають обов`язковому виконанню всіма суб`єктами приватного та публічного права. Таким чином, з 01.01.2026 відбулася зміна чинного законодавства, яким врегульовано серед іншого порядок виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Крім того вказав, що в умовах воєнного стану законодавець на конституційному рівні допустив можливість обмеження пенсійного забезпечення громадян. Норми Закону № 4695-IX, які встановлюють тимчасові обмеження, не суперечать конституційним положенням, а навпаки, є їхнім прямим застосуванням в умовах особливого правового режиму.
Також вказав про наявність підстав залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, зазначивши, що у провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді справа № 580/535/26 за позовною заявою ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити нарахування та виплату позивачу пенсію без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» в повному обсязі без будь-яких обмежень максимального розміру, тобто з тими самими позовними вимогами, що і у поточній справі.
Щодо заявлених підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд встановив, що у справі № 580/535/26 позивач заявив такий предмет позову:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження пенсії в порушення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 та закону України № 2262-ХІІ шляхом застосуванням з 01.01.2026 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану при нарахуванні та виплаті мені ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2026 року;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсію без застосування з 01.01.2026 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» в повному обсязі без будь-яких обмежень максимального розміру, а також виплатити різницю між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.01.2026 року по день проведення повного фактичного розрахунку у цьому розмірі з урахуванням раніше проведених виплат.
У свою чергу цій справі позивач заявив такий предмет позову:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження виплати пенсії з 01 березня 2026 року ОСОБА_1 максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01 березня 2026 виплату пенсії без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність із урахуванням усіх надбавок, підвищень, премії, індексації пенсії та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством в розмірі 33506,23 грн, а також виплатити різницю між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.01.2026 року по день проведення повного фактичного розрахунку у цьому розмірі з урахуванням раніше проведених виплат.
Таким чином, предметом спору у справі № 580/2426/26 є зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії без обмеження фіксованим розміром пенсії, у той час як предметом спору у справі № 580/535/26 було зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без застосування з 01.01.2026 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778.
Отже, предмет позову у справі № 580/2426/26 є відмінним відносно заявленого у справі № 580/535/26, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для залишення позову у цій справі без розгляду.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 13.01.2026, відповідач здійснив нарахування пенсії позивача з 01.01.2026 у загальному розмірі 30911,23 грн, однак обмежив виплату розміром – 29411,23 грн.
Згідно протоколу перерахунку пенсії від 03.03.2026, відповідач здійснив нарахування пенсії позивача з 01.03.2026 у загальному розмірі 33506,23 грн, однак обмежив виплату розміром – 29411,23 грн.
У відповідь на заяву позивача щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром листом від 12.03.2026 № 5135-5682/C-03/8-2300/26 відповідач повідомив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 у справі № 580/1826/25, що набрало законної сили 09.02.2026, здійснено з 01.01.2025 перерахунок пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі - Постанова № 1) у сумі 29411,23 грн, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат. Оскільки вищевказаним рішенням зобов`язань провести перерахунок пенсії з 01.03.2026 без обмеження пенсії максимальним розміром у сумі 33506,23 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не покладено, для проведення виплат пенсії у зазначеному розмірі підстави відсутні.
Дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо обмеження виплати пенсії з 01 березня 2026 року максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Рішенням від 15 серпня 2025 року у справі № 580/1826/25 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», у сумі 29411,23 грн без обмеження пенсії максимальним розміром, та з урахуванням раніше проведених виплат.
Як встановив вище суд, відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 13.01.2026, відповідач здійснив нарахування пенсії позивача з 01.01.2026 у загальному розмірі 30911,23 грн, однак обмежив виплату максимальним розміром у розмірі – 29411,23 грн.
Згідно протоколу перерахунку пенсії від 03.03.2026, відповідач здійснив нарахування пенсії позивача з 01.03.2026 у загальному розмірі 33506,23 грн, однак обмежив виплату максимальним розміром у розмірі – 29411,23 грн.
Таким чином, розмір пенсії з урахуванням належних складових відповідач нарахував, однак виплату пенсії здійснює із 01.01.2026, 01.03.2026 у розмірі 29411,23 грн – сумі, визначеній на виконання рішення суду від 15 серпня 2025 року у справі № 580/1826/25 станом на 01.01.2025.
Під час надання оцінки таким діям відповідача суд зазначає, що обмеження виплати пенсії розміром визначеним станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок є протиправним, адже будь-якого законодавчого обґрунтування встановлення такої дати відповідач не зазначив. При цьому суд звертає увагу, що відповідач зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд звертає увагу, що в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України суд не має повноважень приймати рішення на майбутнє (в спірних правовідносинах із застосуванням таких слів і словосполучень як «нараховувати» та «виплачувати в подальшому», чи інших схожих за змістом слів і словосполучень), однак вказане ніяким чином не дозволяє відповідачу встановлювати обмеження розміру пенсії позивача за встановленої судом обставини протиправності дій відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.
Суд зауважує, що станом на момент здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача за спірний період чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України.
Суд також врахував, що рішенням від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Таким чином, дії відповідача щодо виплати позивачу з 01.01.2026 розміру пенсії, визначеного за наслідками перерахунку пенсії станом на 01.01.2025 є протиправними.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії позивача з 01.01.2026 без обмеження розміром, визначеним на виконання рішення суду від 15 серпня 2025 року у справі № 580/1826/25 станом на 01.01.2025.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.01.2026 розміру пенсії, визначеного за наслідками перерахунку пенсії станом на 01.01.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2026 виплату пенсії без обмеження розміром, визначеним на виконання рішення суду від 15 серпня 2025 року у справі № 580/1826/25 станом на 01.01.2025.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.04.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК