Справа № 279/8160/25
Провадження № 2/279/799/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2026 року 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Гончаровою Ю.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/8160/25 за позовом  ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирськоїсільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за правом представлення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2025 по справі № 279/800/25 її рідну тітку по лінії матері - ОСОБА_2 , 1919 року народження було оголошено померлою та днем смерті ОСОБА_2 є день набрання законної сили рішення суду про оголошення її померлою. Вказане рішення набрало законної сили - 13.06.2025. На підставі вказаного рішення суду Коростенським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 24.07.2025 був складений актовий запис про смерть ОСОБА_2 , 1919 року народження та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 .
Вказала, що за життя ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Отже, після смерті її тітки відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .
Після смерті тітки ОСОБА_2 спадкоємців 1 черги не має. Мати позивачки ОСОБА_3 , 1926 року народження – як рідна сестра померлої ОСОБА_2 , якщо б була живою на час відкриття спадщини, відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, була б спадкоємцем 2 черги за законом після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2 . Але мати померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.09.2025 по справі № 279/3967/25 встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_2 , 1919 року народження, яка визнана померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною тіткою по лінії матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто її рідною тіткою. Отже, вона є племінницею ОСОБА_2 , 1919 року народження, яка оголошена померлою. 
Таким чином, після смерті ОСОБА_2 вона є спадкоємцем за правом представлення як племінниця померлої, оскільки на час відкриття спадщини рідна сестра померлої, її мати ОСОБА_3 померла. 
Зазначила, що прийняла спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 , оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про відкриття спадщини, за її заявою приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М. була заведена спадкова справа № 77/2025. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. 
Позивач в судове засідання не з`явилась, просила справу розглянути в її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, подавши письмову заяву.
Представник відповідача до суду не з`явився, просить справу розглянути у відсутність представника, вказав, що не заперечує проти заявлених вимог, подавши письмову заяву.
За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. 
Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2025 по справі № 279/800/25 ОСОБА_2 , 1919 року народження було оголошено померлою та днем смерті ОСОБА_2 є день набрання законної сили рішення суду - 13.06.2025 
Відповідно до довідки виданої Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області Білошицівського старостинського округу №342/08-07/2 від 15.12.2025, вбачається, що померла ОСОБА_2 , 1919 року народження, проживала і була зареєстрована одна на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 . 
З довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області Білошицівського старостинського округу №344/08-07/2 від 17.12.2025 слідує, що згідно запису по господарської книги № 1 житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_2 . Рік побудування 1934.
Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 “Особиста власність” цього ж кодексу не пов”язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.
На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст. ст. 100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарсьми будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . 
Відповідно до положень ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Положеннями ч. ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 
Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М. із заявою про надання письмового роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної тітки ОСОБА_2 , за її заявою була заведена спадкова справа № 77/2025 проте, нотаріусом обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. 
Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 392,1216-1217,1220, 1262,1266, 1268,1297 ЦК України, 

У Х В А Л И В: 
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за правом представлення право власності, на  житловий будинок з господарськими будівлями та спорудамиАДРЕСА_1 , що залишився після смерті її рідної тітки по лінії матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .
Сторони:

Позивач – ОСОБА_1 , адреса місця проживання/реєстрації/знаходження:   АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач – Територіальна громада в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, адреса місця реєстрації/знаходження: 11571, с. Ушомир, вул. Березюка, буд. 15, Житомирська область, ЄДРПОУ- 04348131.

Суддя    Леся НЕДАШКІВСЬКА
копія згідно з оригіналом