ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року	справа № 380/1789/26	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітньої плати,- 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
зобов`язати нарахувати і виплатити одноразову грошову винагороду в розмірі 1 млн. (один мільйон) гривень , передбачену пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

В обгрунтування позову зазначає, що загальна тривалість участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій станом на день набрання чинності постанови КМУ №153 - 13.02.2025 становить 677 днів. Відповідач у своїй діяльності повинен керуватися, зокрема обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому відповідач не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку. Відтак, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно п.4 Постанови КМУ №153 (в редакції від 07.08.2025).
Відповідач у відзиві вказав, що наявна в матеріалах справи довідка про безпосередньо участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України видана саме за формою, встановленою додатком 6 до Порядку №413. Таким чином, така довідка не є підставою для виплати спірної винагороди, оскільки така довідка видається з іншою метою та є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни), про що зазначається в самій довідці. Відмова у реалізації позивачем права обґрунтована відповідачем відсутністю правових підстав для виплати військовослужбовцю офіцерського складу одноразової грошової винагороди у зв`язку з тим, що позивач не був атестований під час отримання первинного офіцерського звання згідно з положеннями постанови КМУ №153.
Позивач у відповіді на відзив вказав, що доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. Відтак, він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно п.4 Постанови КМУ №153 (в редакції від 07.08.2025).

Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.
В матеріалах справи наявне посвідчення НОМЕР_2 , відповідно до якого позивачу наказом ГК ЗСУ №354 від 16.02.2024 року присвоєно військове звання молодший лейтенант.
Відповідно до довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин №1629/49/652 від 19.06.2025 року позивач дійсно в період з 09.07.2022 по 27.10.2022 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в н.п.Краматорськ Донецької області; в період з 28.10.2022 по 03.11.2022, з 06.11.2022 по 09.12.2022, з 13.12.2022 по 17.12.2022, з 27.12.2022 по 05.01.2023 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в н.п.Ямполівка Лиманської МТГ Краматорського району Донецької області; всього брав безпосередню участь в бойових діях 157 днів; станом на 06.01.2023 року за позивачем випадків притягнення до кримінальної, адміністративної відповідальності не обліковано, дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни та строк дії яких не закінчився не обліковано.
Відповідно до довідки про проходження військової служби (трудову діяльінсть) від 19.06.2025 року позивач, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, 07.04.2022 по 06.01.2023 проходив військову службу на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_5 .
Позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив нарахувати та виплатити йому одноразову грошову винагороду у розмірі 1000000 грн., передбачену пунктом 4 Постанови №153.
Відповідно до довідки про проходження військової служби (трудову діяльність) №147 від 13.01.2026 року позивач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації; 07.04.2022 – 07.01.2023 – стрілець військової частини НОМЕР_3 , 07.01.2023 – 17.04.2023 – водій-електрик апаратної інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , 07.04.2023 – 30.04.2023 – механік-оператор апаратної інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , 30.04.2023 – 22.10.2023 – оператор апаратної взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , 22.10.2023 – 06.11.2023 – начальник лінійно-кабельної групи взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , 06.11.2023 – 09.01.2024 – технік служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 , 09.01.2024 – 16.02.2024 – курсант військової академії м.Одеса, 16.02.2024 – 14.03.2024 – командир стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_6 військової частини НОМЕР_1 , 14.03.2024 – 09.07.2024 – офіцер служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 , 09.07.2024 по теперішній час – начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №54 від 13.01.2026 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, забезпеченні їх проведення, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій здійснюючи заходи із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Харківській області, Курилівської сільської об?єднаної територіальної громади та Сумській області, Миколаївської селищної територіальної громади, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період із 07.01.2023 по 21.02.2023; у період із 08.03.2023 по 11.07.2023; у період із 26.07.2023 по 01.09.2023; у період із 03.09.2023 по 28.11.2023; у період із 13.12.2023 по 06.01.2024; у період із 21.03.2024 по 20.04.2024; у період із 06.08.2024 по 04.10.2024: ; у період із 24.10.2024 по 07.12.2024 у період із 14.12.2024 по 28.02.2025; у період із 20.03.2025 по 31.07.2025; у період із 20.08.2025 по 31.12.2025.

Змістом спірних правовідносин є бездіяльність щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Станом на день розгляду позову в Україні продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон №2232-ХІІ).
Частиною третьою ст.1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно із абзацами першим-шостим ч.9 ст.1 Закону 2232-ХІІ, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (Постанова №153), якою затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (з наступними змінами та доповненнями; далі – Порядок №153).
Згідно з п.3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до абзаців першого-п`ятого п.4 Постанови № 153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених); військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі; військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Судом встановлено, що позивач, був прийнятий на військову службу під час мобілізації на особливий період 07.04.2022 року у віці 24 роки, що сторонами не заперечується.
Як уже згадувалось раніше, позивач у періоди з 09.07.2022 по 27.10.2022 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в н.п.Краматорськ Донецької області; в період з 28.10.2022 по 03.11.2022, з 06.11.2022 по 09.12.2022, з 13.12.2022 по 17.12.2022, з 27.12.2022 по 05.01.2023 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в н.п.Ямполівка Лиманської МТГ Краматорського району Донецької області; брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, забезпеченні їх проведення, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій здійснюючи заходи із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Харківській області, Курилівської сільської об?єднаної територіальної громади та Сумській області, Миколаївської селищної територіальної громади, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період із 07.01.2023 по 21.02.2023; у період із 08.03.2023 по 11.07.2023; у період із 26.07.2023 по 01.09.2023; у період із 03.09.2023 по 28.11.2023; у період із 13.12.2023 по 06.01.2024; у період із 21.03.2024 по 20.04.2024; у період із 06.08.2024 по 04.10.2024: ; у період із 24.10.2024 по 07.12.2024 у період із 14.12.2024 по 28.02.2025; у період із 20.03.2025 по 31.07.2025; у період із 20.08.2025 по 31.12.2025.
Зазначений строк у своїй сукупності є більшим за необхідних шість місяців, передбачених абзацом другим п.4 Постанови №153, для виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень.
Щодо твердження відповідача з приводу того, що довідка, на яку посилається позивач, не є підставою для виплати спірної винагороди, оскільки така довідка видається з іншою метою та є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).
Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи довідки №1629/49/652 від 19.06.2025 року, №54 від 13.01.2026 року у повній мірі підтверджують інформацію, передбачену у п.4 Постанови № 153, а саме те, що позивач був призваний на військову службу під час воєнного стану, проходить військову службу та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.
Крім того, наведений аргумент відповідача вказує на формальний підхід, який суперечить меті прийняття Постанови № 153, та не спростовує факту участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій.
Як наслідок, на переконання суду, вказане твердження відповідача не береться судом до уваги.
Щодо твердження відповідача з приводу того, що позивач не був атестований під час отримання первинного офіцерського звання згідно з положеннями постанови КМУ №153.
Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.76 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Натомість, відповідачем не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що позивач не був атестований під час отримання первинного офіцерського звання.
Як наслідок, згаданий аргумент відповідача не може бути покладений в основу даного судового рішення.
Інших аргументів на підтвердження правомірності невиплати позивачу одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень відповідачем не наведено.
Відтак, враховуючи зазначені обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату йому згаданої грошової винагороди, а тому позовні вимоги є підставними та обгрунтованими.

Інші твердження відповідача не беруться до уваги, з огляду на встановлені обставини.

За таких обставин, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», не відповідають критерію правомірності, передбаченого п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправними.
Як наслідок обгрунтованими є похідні вимоги про спонукання до вчинення дій у цій частині.
Відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) одноразову грошову винагороду в розмірі 1 млн. (один мільйон) гривень , передбачену пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Мартинюк Віталій Ярославович