ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 385/1604/24
провадження № 61-11598св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Пархоменка П. І.,

учасники справи:
позивач - Агрофірма у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Воля», 
відповідачі: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Козарчук»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фермерського господарства «Козарчук» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2025 року у складі судді Гришака А. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2025 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., судді - Дуковський О. Л., Письменний О. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2024 року Агрофірма у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Воля» (далі - АФ ТОВ «Воля») звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Козарчук» (далі - ФГ «Козарчук») про визнання переважного права на укладання договору оренди землі, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та скасування реєстрації права оренди.
Позов мотивований тим, що 27 травня 2014 року між АФ ТОВ «Воля» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,3 га кадастровий номер 3521186000:02:000:0344, що розташована на території с. Таужнянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області терміном на 10 років та з орендною платою не менше ніж 4 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Договір оренди від 27 травня 2014 року зареєстровано 10 червня 2014 року.
Позивач 09 квітня 2024 року направив відповідачу ОСОБА_1 лист - повідомлення про продовження договору оренди та проєкт договору. Поміж тим, в кінці квітня 2024 року позивач в приміщені товариства передав особисто відповідачу ОСОБА_1 лист - повідомлення та проєкт договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27 травня 2024 року. Сторони перебувають на стадії погодженні умов договору оренди земельної ділянки.
Відповідач не повернув договір оренди земельної ділянки, а також не висловив своєї позиції щодо заперечення в поновленні договору оренди земельної ділянки. Тому позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, у вересні місяці 2024 року зібрав урожай кукурудзи та засіяв озимою культурою.
10 жовтня 2024 року до позивача в усній формі звернувся голова ФГ «Козарчук» із вимогою віддати йому земельну ділянку з кадастровим номером 3521186000:02:000:0344, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 23 серпня 2024 року уклав з ним договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років із орендною платою 4 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, який на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 03 вересня 2024 року, право оренди зареєстрував.
Позивач виконав вимоги закону в повному обсязі та скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, а саме: за місяць до закінчення договору оренди земельної ділянки подав лист - повідомлення та проєкт додаткової угоди до договору оренди, належно виконував свої обов`язки, в тому числі щодо сплати орендної плати. Відтак мав законне сподівання на реалізацію передбаченого Договором права на продовження строку оренди. Власник землі ОСОБА_1 , ігноруючи позицію орендаря та вимоги закону, уклав договір оренди з ФГ «Козарчук». 
АФ ТОВ «Воля» просила суд:
визнати за АФ ТОВ «Воля» переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 3521186000:02:000:0344 перед іншими орендарями;
визнати поновленим договір оренди землі від 27 травня 2014 pоку, укладений між АФ ТОВ «Воля» та ОСОБА_1 , право оренди якого зареєстровано 10 червня 2014 року, на тих самих умовах та на той самий час;
визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 27 травня 2014 pоку, укладеного між АФ ТОВ «Воля» та ОСОБА_1 , право оренди якого зареєстровано 10 червня 2014 року щодо земельної ділянки загальною площею 2,3011 га, кадастровий номер 3521186000:02:000:0344, яка знаходиться на території Таужнянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області;
скасувати державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 56503569, право оренди земельної ділянки яке виникло у ФК «Козарчук» на підставі договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2024 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду 
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2025 року, позов АФ ТОВ «Воля» задоволено.
Визнано за АФ ТОВ «Воля» переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 3521186000:02:000:0344 перед іншими орендарями.
Визнано поновленим договір оренди землі від 27 травня 2014 pоку, укладений між АФ ТОВ «Воля», право оренди якого зареєстровано 10 червня 2014 року на тих самих умовах та на той самий час.
Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 27 травня 2014 pоку, укладеного між АФ ТОВ «Воля» та ОСОБА_1 , право оренди якого зареєстровано 10 червня 2014 року, щодо земельної ділянки загальною площею 2,3011 га, кадастровий номер 3521186000:02:000:0344, яка знаходиться на території Таужнянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, у наступній редакції: 
ДОДАТКОВА УГОДА
про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27.05.2014 року, право оренди якого зареєстровано 10.06.2014 року, номер запису іншого речового права 5955120
ОСОБА_1 , що надалі іменується «Орендодавець» з одного боку і АФ ТОВ «ВОЛЯ» в особі голови Кучера Володимир Васильовича, який діє на підставі Статуту, що іменується «Орендар», на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» уклали дану додаткову угоду про наступне:
1. Поновити строк дії Договору оренди землі від 27.05.2014 року, право оренди якого зареєстровано 10.06.2014 року, номер запису іншого речового права 5955120, щодо земельної ділянки загальною площею 2,3011 га, кадастровий номер 3521186000:02:000:0344, яка знаходиться на території Таужнянської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, терміном на 10 років.
Інші умови договору, до яких не внесено зміни, зберігають чинність.
Дана додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору, складена у двох примірниках, по одному примірнику для кожного із сторін .
Реквізити сторін
Орендодавець: Орендар:
Скасовано державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 56503569, право оренди земельної ділянки, яке виникло у ФГ «Козарчук» на підставі договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2024 року.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що із встановлених фактичних обставин справи вбачається, що орендарем АФ ТОВ «Воля» дотримано передбачені договором оренди та чинним законодавством умови для поновлення договору оренди, в той час як орендодавцем у місячний строк після закінчення строку договору оренди не направлено орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що орендар мав підстави розраховувати на поновлення договору оренди землі, оскільки користувався земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (вказана обставина не спростована відповідачем), а відтак ненаправлення орендодавцем у місячний термін з моменту закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі слід кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені раніше.
Доводи відповідача ОСОБА_1 та його представника про те, що АФ ТОВ «Воля» не реалізувало свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, так як в порушення статті 33 Закону України «Про оренду землі» не повідомило орендодавця про свій намір укласти договір оренди на новий строк до закінчення дії договору оренди землі, суд оцінює критично, так як такі доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Так, із матеріалів справи вбачається, що АФ ТОВ «Воля» 05 квітня 2024 року направлено на адресу ОСОБА_1 (яка вказана в договорі оренди земельної ділянки від 27 травня 2014 року (а. с. 22)) лист - повідомлення, яким повідомлено останнього про намір скористатися свої переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, до якого було додано примірник проекту додаткової угоди про поновлення договору (а. с. 28).
Отже, АФ ТОВ «Воля» відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» належним чином реалізувало своє переважне право на продовження орендних правовідносин з ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Твердження відповідачів та представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Волощука В. В., про те, що опис вкладення не містить: найменування об`єкта поштового зв`язку, найменування поштового відправлення та його номеру, а також відсутній фіскальний чек, а тому не може вважатись належним доказом надсилання та вручення поштового відправлення з листом та проектом додаткової угоди про поновлення договору, не заслуговують на увагу. Факт направлення ОСОБА_1 вказаного листа за адресою: АДРЕСА_1 та його вміст підтверджується описом (оригінал якого досліджено в судовому засіданні), на якому міститься штемпель Укрпошти. Незазначення в описі вкладення номеру поштового відправляння, який вказується уповноваженим представником поштового зв`язку, не спростовує факт направлення такого листа.
Враховуючи, що договір оренди землі від 27 травня 2014 pоку, укладений між АФ ТОВ «Воля» та ОСОБА_1 , поновлений на той самий строк та на тих самих умовах, то підлягає скасуванню державна реєстрація іншого речового права, номер запису про інше речове право: 56503569, право оренди земельної ділянки, яке виникло у ФГ «Козарчук» на підставі договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2024 року.
Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції і також вказав, що незазначення в описі вкладення номеру поштового відправляння, який вказується уповноваженим представником поштового зв`язку, не спростовує факт направлення такого листа, фіскальний чек про оплату взагалі не має суттєвого значення. З такими висновками повністю погоджується суд апеляційної інстанції.
Термін дії договору оренди від 27 травня 2014 року сплив 10 червня 2024 року, а спірний договір оренди землі відповідачі уклади 23 серпня 2024 року, що виходить за межі місячного строку обумовленого нормами права, за якими орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Позиція відповідача-1 щодо неналежного повідомлення чи направлення на хибну адресу повністю спростовуються встановленими обставинами у спірних правовідносинаї, зокрема: користування позивачем земельною ділянкою дотепер; минування місячного строку закінчення дії договору і відсутність заперечення відповідача, вказаного у встановленій формі; своєчасне направлення листа-повідомлення з повним переліком документів; адреса відправки вказана згідно з даними особисто підтвердженими у договорі власником землі; прийняття судом свідчення свідка ОСОБА_2 . Викладені обставини у сукупності повністю нівелюють позицію відповідача з приводу будь-яких, на його думку, порушень орендаря.
Колегія суддів звертає увагу, що добросовісність є важливим аспектом у договорі оренди землі як для орендодавця, так і для орендаря. Це означає, що обидві сторони повинні діяти чесно, справедливо та відповідально, дотримуючись умов договору та норм законодавства. ОСОБА_1 , діючи добросовісно, мав би попередити орендаря щодо своєї власної позиції/наміру, ініціювати процедуру повернення землі тощо, тобто активно та своєчасно заявити про небажання продовжувати договірні відносини.
Аргументи учасників справи
08 вересня 2025 року ФГ «Козарчук» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції і постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову; вирішити питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням витрат в суді першої та апеляційної інстанції.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що належним доказом надіслання позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Указане узгоджується із висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 904/8532/21.
Суди не дослідили належним чином обставини справи докази, якими обґрунтовує позов позивач, зокрема ту обставину, що до додатків до позовної заяви представником позивача як письмовий доказ долучено копію опису вкладення у цінний лист про надсилання ОСОБА_1 листа - повідомлення про продовження договору оренди від 27 травня 2024 року та проект додаткової угоди про поновлення договору, але відсутній в описі вкладення трекінг-код, відсутня квитанція про оплату листа та яка підтверджує дійсність його відправлення.
В матеріалах справи є копія опису вкладення до листа від 05 квітня 2024 року, який позивач нібито направив відповідачу ОСОБА_1 , про продовження договору оренди від 09 квітня 2024 року, тобто лист підписаний в майбутньому та проект додаткової угоди, але указаний доказ не є належним та не може підтверджувати факт направлення відповідних документів через поштовий засіб УКРПОШТА.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, положеннями якого передбачено, що повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата. Сукупний аналіз положень пунктів 3.1.2.1, 3.1.2.2, 3.1.3.1, 3.1.3.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого та введеного в дію наказом УДП ПЗ «Укрпошта» 12 травня 2006 року № 211, свідчить про те, що при відправленні рекомендованого поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку на ньому проставляється відбиток календарного штемпеля, що відповідає даті подання письмової кореспонденції для пересилання, та наклеюється штриховий кодовий ідентифікатор, відомості про який містяться у розрахунковій квитанції.
При цьому сам по собі розрахунковий документ підтверджує надання послуг поштового зв`язку та дозволяє встановити інформацію щодо найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надали послугу, дату прийняття до пересилання поштового відправлення, вид послуги, її вартість і одержувача, однак не містить інформації щодо адреси направлення та змісту відправлення. Тому копія лише самого фіскального чеку рекомендованого поштового відправлення без долучення до нього рекомендованого повідомлення про вручення із штриховим кодовим ідентифікатором, або копії конверта, у якому направлявся лист, не може бути підтвердженням надіслання його засобами поштового зв`язку.
Проте такі доводи судами належним чином оцінені не були.
За змістом положень п. п. 59, 61 Правил надання послуг почтового зв`язку доказом, що підтверджує прийняття оператором поштового зв`язку поштового відділення для пересилання - є виданий ним відправникові розрахунковий документ встановленої форми, разом з тим, опис вкладення є підтвердженням того, які саме документи вкладені до поштового відправлення.
Враховуючи положення статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок», належним доказом направлення позивачу листа та всіх доданих до нього документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправникові оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання та опис вкладення, оформлений відповідно до форми 107 Порядку пересилання поштових відправлень із зазначенням адреси і найменування адресата, заповнений відповідно до переліку долучених додатків, а також зазначенням номеру поштового відправлення на такому описі.
До додатків позовної заяви представником позивача долучено лише копію опису вкладення у цінний лист про надсилання ОСОБА_1 листа - повідомлення про продовження договору оренди від 27 травня 2024 року та проект додаткової угоди про поновлення договору від 09 квітня 2024 року. Але вказана копія опису вкладення не містить найменування об`єкта поштового зв`язку, номеру (найменування) поштового відправлення, що суперечить вимогам Правил надання послуг почтового зв`язку, та наказу ДП «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211, яким затверджено Порядок пересилання поштових відправлень.
Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у справі. 
В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду: від 05 жовтня 2022 року у справі № 904/8532/21, 20 червня 2018 року у справі № 820/1186/17,пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2026 року відзив АФ ТОВ «Воля» на касаційну скаргу ФГ «Козарчук» повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини
Судивстановили, що 27 травня 2014 року між ОСОБА_1 («Орендодавець») та АФ ТОВ «Воля» («Орендар») укладено Договір оренди земельної ділянки. Згідно з п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,3011 гектари ріллі, кадастровий номер 3521186000:02:000:0344. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору «Орендар» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі «Орендар» не пізніше як за місяць до закінчення строку договору повідомити письмово «Орендодавця» про намір продовжити його дію (п. 3.1 Договору). У разі закінчення дії договору оренди земельної ділянки до закінчення польових робіт, термін оренди продовжується до повного завершення збирання врожаю (п. 3.2 Договору). Орендна плата вноситься «Орендарем» у розмірі не менше 4 % вартості земельного паю у розмірі - 2 109,64 грн (п. 4.1 Договору).
Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10 червня 2014 року право оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521186000:02:000:0344 зареєстроване 10 червня 2014 року. Строк дії: 10 червня 2024 року. Орендар: АФ ТОВ «Воля». Орендодавець: ОСОБА_1 
23 серпня 2024 року між ОСОБА_1 («Орендодавець») та ФГ «Козарчук» («Орендар») укладено Договір оренди земельної ділянки. Згідно з цим Договором Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 3521186000:02:000:0344, площею 2,3009 га (п. п. 1.1, 2.1 Договору). Договір укладено на 10 років (п. 3.1 Договору). Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі не менше 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить суму не менше ніж 3 288,41 грн за кожен рік користування земельною ділянкою із якої вираховуються податки та збори (п. 4.1 Договору).
Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер: 393257972 від 03 вересня 2024 року - 28 серпня 2024 року зареєстроване право оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521186000:02:000:0344. Орендодавець: ОСОБА_1 , Орендар: ФГ «Козарчук». Дата укладання договору: 23 серпня 2024 року, строк 10 років, Дата закінчення дії: 23 серпня 2034 року.
Згідно з копією опису вкладення (оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні) на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 надіслано: 1. Лист-повідомлення про поновлення договору оренди від 27 травня 2014 року - 1 прим.; 2. Проєкт додаткової угоди про поновлення договору - 1 прим. Перевірив (прізвище працівника поштового зв`язку) ОСОБА_3 . На бланку міститься відбиток календарного штемпеля «Таужне Кіровоградської Укрпошта, дата 05.04.24».
Свідок ОСОБА_2 , яка працює головним бухгалтером в АФ ТОВ «Воля», у суді свідчила, що 05 квітня 2024 року в с. Хащувате особисто на пошті відправляла листа відповідачу ОСОБА_1 , в якому була пропозиція про продовження договору оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем, додаткова угода. В кінці квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 прийшов в офіс ТОВ «Воля», де свідок йому надала примірник додаткової угоди про продовження договору оренди спірної земельної ділянки.
Позиція Верховного Суду
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
У частині четвертій статті 124 ЗК передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Законом України «Про оренду землі».
Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення (абзац 4 Розділу IX перехідні положення Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.
У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (частина шоста статті 33 цього Закону України «Про оренду землі»). 
Згідно з частинами восьмою-дев`ятою статті 33 цього Закону додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. 
Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палата Верховного Суду 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20) зроблено висновок, що:
«статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Близький за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
У справі, яка розглядається, судами встановлено, що орендар не надсилав орендодавцеві у строки, встановлені частиною другою статті 33 зазначеного Закону, повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі разом з проектом додаткової угоди, що унеможливило розгляд цього питання з прийняттям орендодавцем відповідного рішення на підставі частини п`ятої цієї статті, а тому суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недотримання позивачкою процедури поновлення договору на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та відсутність підстав для задоволення позову».
Орендар, реалізовуючи зазначений обов`язок щодо повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди разом із проектом додаткової угоди також повинен усвідомлювати необхідність документального підтвердження виконання такого обов`язку. Згідно усталеної судової практики Верховного Суду достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, є направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу адресата (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 січня 2025 року у cправі № 916/538/24).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) зазначено, що «належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270».
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).
Згідно з пунктом 2 Правил повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача. Рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.
Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей (пункт 17 Правил).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 жовтня 2022 року у cправі № 904/8532/21, на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано: 
«5.28. Тобто повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата.
5.29. Згідно з пунктом 3.1.2.1 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого та введеного в дію наказом УДП ПЗ "Укрпошта" 12.05.2006 № 211 (далі - Порядок) при прийманні рекомендованого поштового відправлення працівник зв`язку наклеює ШКІ відповідного зразка вгорі ліворуч адресного боку відправлення (у разі відсутності місця під адресою відправника, як виняток - на вільному місці адресного боку).
5.30. Відповідно до пункту 3.1.2.2 Порядку про прийняте для пересилання рекомендоване поштове відправлення відправнику видається касовий чек або розрахункова квитанція. У розрахунковій квитанції зазначається: порядковий номер розрахункової квитанції; номер поштового відправлення (через дріб після номера квитанції), вид поштового відправлення, особлива відмітка, якщо рекомендоване відправлення подається з повідомленням про вручення, з відміткою "Судова повістка", "Вручити особисто"; місце призначення; його маса; сума плати за пересилання тощо. У визначеному місці розрахункової квитанції проставляється відбиток календарного штемпеля. Касовий чек повинен містити таку саму інформацію, за виключенням номера розрахункової квитанції.
5.31. Пунктом 3.1.3.1 Порядку визначено, що приймання рекомендованих листів, поштових карток, секограм, бандеролей здійснюється відповідно до вимог пункту 3.1.2.1, 3.1.2.2 Порядку.
5.32. Відповідно до пункту 3.1.3.2. Порядку після наклеювання на рекомендоване поштове відправлення ШКІ до АРМ ВЗ вводяться всі реквізити, необхідні для формування інформації про прийняте поштове відправлення та тарифікації: тип відправника, вид оплати, найменування та повна адреса одержувача, вид відправлення, категорія, номер відправлення, спосіб пересилання, маса, особливі відмітки. Після закінчення приймання рекомендованого поштового відправлення на РРО роздруковується касовий чек, який видається відправнику.
5.33. Сукупний аналіз наведеного свідчить про те, що при відправленні рекомендованого поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку на ньому проставляється відбиток календарного штемпеля, що відповідає даті подання письмової кореспонденції для пересилання, та наклеюється штриховий кодовий ідентифікатор, відомості про який містяться у розрахунковій квитанції.
5.34. При цьому, сам по собі розрахунковий документ підтверджує надання послуг поштового зв`язку та дозволяє встановити інформацію щодо найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надали послугу, дату прийняття до пересилання поштового відправлення, вид послуги, її вартість і одержувача, однак не містить інформації щодо адреси направлення та змісту відправлення.
5.35. В такий спосіб, копія лише самого фіскального чеку рекомендованого поштового відправлення без долучення до нього рекомендованого повідомлення про вручення із штриховим кодовим ідентифікатором, або копії конверта, у якому направлявся лист від 16.03.2020 № 11-02-01558, не може бути підтвердженням надіслання його засобами поштового зв`язку.
5.38. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 негативні наслідки неодержання орендарем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.
5.44. Водночас, колегія суддів зауважує, що сам по собі фіскальний чек рекомендованого поштового відправлення без додання до нього оригіналу або копії рекомендованого повідомлення про вручення, яке дозволяє ідентифікувати направлення передбаченого законом повідомлення саме на адресу Відповідача та його отримання або неотримання із зазначенням причин не дає можливості стверджувати про виконання орендодавцем свого обов`язку.
5.45. Однак, суди попередніх інстанцій попри всі доводи Відповідача протягом розгляду справи щодо відсутності повідомлення про припинення дії договору оренди, фактично поклали на нього обов`язок спростування надсилання йому засобами поштового зв`язку кореспонденції, направлення якої на його адресу не підтверджується наявним у матеріалах справи доказом.
5.46. В такий спосіб, судами попередніх інстанцій не було враховано, що "концепція негативного доказу", закріплена у частині десятій статті 81 Господарського процесуального кодексу України, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2025 року у справі № 471/142/23 вказано, що «надані ФГ «Обрій» копії листа від 19 лютого 2022 року та фіскального чека від 22 лютого 2022 року суди вважали неналежними доказами повідомлення орендодавця про намір реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди на новий строк. Відповідно до абзацу 26 пункту 2 Правил (у редакції на дату листа) реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. Доказів на підтвердження того, що відправлення надіслано відповідачу 1 з додержанням вказаних Правил і таким чином було забезпечено вручення їй під розписку листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк та проєкту договору, позивач суду не надав».
У пункті 38.2 постанови від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а в разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України, пунктом 3 частини першої статті 382 ЦПК України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються, зокрема, мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. 
У справі, що переглядається:
суди встановили, що 27 травня 2014 року між ОСОБА_1 («Орендодавець») та АФ ТОВ «Воля» («Орендар») укладено Договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,3011 гектари ріллі, кадастровий номер якої 3521186000:02:000:0344. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору «Орендар» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі «Орендар» не пізніше як за місяць до закінчення строку договору повідомити письмово «Орендодавця» про намір продовжити його дію (п. 3.1 Договору). Право оренди земельної ділянки зареєстроване 10 червня 2014 року, строк дії: 10 червня 2024 року. 23 серпня 2024 року між ОСОБА_1 («Орендодавець») та ФГ «Козарчук» («Орендар») укладено Договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3521186000:02:000:0344, загальною площею 2,3009 га (п. 2.1 Договору). Договір укладено на 10 років (п. 3.1 Договору);
АФ ТОВ «Воля» стверджувало, що дотрималося порядку реалізації свого переважного права оренди земельної ділянки, направивши 09 квітня 2024 року на адресу ОСОБА_1 лист - повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, до якого було додано примірник проєкту додаткової угоди про поновлення договору;
суди встановили, що на підтвердження направлення на адресу ОСОБА_1 листа - повідомлення від 09 квітня 2024 року про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та проєкту додаткової угоди про поновлення договору позивач надав опис вкладення, в якому міститься - відмітка перевірив (прізвище працівника поштового зв`язку) ОСОБА_3 , відбиток календарного штемпеля «Таужне Кіровоградської Укрпошта, дата 05.04.24» (а. с. 28);
тому суди вважали підтвердженим, що АФ ТОВ «Воля» відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» належним чином реалізувало своє переважне право на продовження орендних правовідносин з ОСОБА_1 ;
ОСОБА_1 наполягав, що наміру продовжувати договір оренди спірної земельної ділянки з АФ ТОВ «Воля» він не мав, ніяких повідомлень та пропозицій про продовження договору оренди від позивача не отримував ні засобами поштового зв`язку, ні особисто;
у відзиві на позовну заяву ФГ «Козарчук» зазначало, що наданий позивачем опис вкладення унеможливлює встановлення факту надсилання такого відправлення, тому позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди (а. с. 122-124);
проте такі доводи судами належним чином оцінені не були;
суди не врахували, що за загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача. Надсилання поштового відправлення слід вважати належним, яке направлено з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил. Належними доказами надіслання рекомендованого листа є квитанція або касовий чек, у якому зазначено найменування оператора та об`єкт поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. При відправленні рекомендованого поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку на ньому проставляється відбиток календарного штемпеля, що відповідає даті подання письмової кореспонденції для пересилання, та наклеюється штриховий кодовий ідентифікатор, відомості про який містяться у розрахунковій квитанції. Повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата;
колегія суддів зауважує, що сам по собі опис вкладення, зокрема, який не містить штрихового кодового ідентифікатора, яке дозволяє ідентифікувати повідомлення та встановити факт його направлення саме на адресу відповідача та його отримання або неотримання із зазначенням причин, без додання до нього фіскального чеку рекомендованого поштового відправлення та/або рекомендованого повідомлення про вручення та/або конверта, у якому направлявся лист, не є належним підтвердженням надіслання конкретного відправлення засобами поштового зв`язку, відповідно не дає можливості стверджувати про виконання орендодавцем свого обов`язку саме 05 квітня 2024 року;
тому суди зробили помилковий висновок щодо належного підтвердження позивачем з додержанням вказаних Правил надіслання орендодавцю та забезпечення вручення йому під розписку листа-повідомлення від 09 квітня 2024 року про укладення договору оренди землі на новий строк та проєкту додаткової угоди.
За таких обставин неможливо дійти висновку про продовження дії договору оренди в порядку реалізації позивачем свого переважного права орендаря, яке у зв`язку з неповідомленням орендодавця про укладення договору оренди землі на новий строк припинилося із закінченням строку дії договору оренди 10 червня 2024 року та, як наслідок, наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки ФК «Козарчук», проведеної 28 серпня 2024 року.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
За подання касаційної скарги ФК «Козарчук» сплатило судовий збір у розмірі 24 224,00 грн. Тому, враховуючи результат касаційного оскарження, з АФ ТОВ «Воля» на користь ФК «Козарчук» належить стягнути судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 141, 400, 402, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Фермерського господарства «Козарчук» задовольнити.
Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2025 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Агрофірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Воля».
Стягнути з Агрофірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Воля» на користь Фермерського господарства «Козарчук» судові витрати на сплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн,понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2025 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 09 липня 2025 року втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко