Суддя ОСОБА_1 
Справа № 644/2163/26 
Провадження № 1-кп/644/645/26 
05.03.2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду у судовому засідання в приміщенні суду в м. Харкові, в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025226210000604 від 05 листопада 2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 року приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено- метадону, з безконтактним способом отримання замовлення.
Реалізуючи свій протиправний намір спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону для власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_4 використовуючи всесвітню мережу Інтернет, через мобільний додаток Telegram», зайшов в інтернет - магазин та у невстановленої в ході досудового розслідування особи, замовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. В свою чергу, невстановлена в ході досудового розслідування особа, через безкоштовний кросплатформений месенджер Telegram» повідомила останньому точне місцезнаходження наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону.
04.11.2025 року приблизно o 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 прибув за наданими координатами, а саме за адресою: м. Харків, вул. Миру, поблизу буд. 14, де поряд з під`їздом № 1, побачив на прибудинковій земельній ділянці блістер з написом «Метадон - ЗН», в якому знаходились 10 (десять) пігулок білого кольору, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», який ОСОБА_4 підібрав та помістив до особистої сумки, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та з вказаного часу почав його зберігати при собі для подальшого власного вживання, без мети збуту.
04.11.2025 року приблизно о 14 год. 40 хв. ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які з дотримання вимог ст. ст. 2, 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» проводили заходи щодо забезпечення публічної безпеки та порядку, протидії злочинності, виявлення підозрілих осіб на території Індустріального району міста Харкова.
У подальшому в ході огляду місця події працівниками слідчо - оперативної групи відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області 04.11.2025 року у період часу з 14 год. 47 хв. до 16 год. 09 хв., за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд. 264-В, на проїжджій частині біля вказаного житлового будинку ОСОБА_4 , в присутності понятих, самостійно продемонстрував вміст вказаного блістеру з написами «Метадон - ЗН», в якому знаходилися 10 (десять) пігулок білого кольору, який в подальшому видав слідчому. 10 (десять) пігулок білого кольору, що знаходяться в блістері з написом «Метадон-ЗН», згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 12.11.2025 року, загальною масою: 5,0850 грамів, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено-метадон. Маса метадону становить: 0,2478 грамів, що відповідно Наказу Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є значним розміром.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метадон віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено (таблиця № ІІ, список № 1).
Всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого про роз`яснення йому вказаних вище положень КПК України та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
При цьому ОСОБА_4 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, підстав для призначення розгляду у судовому засіданні даного обвинувального акту, відповідно до ч. 3 ст. 382 КПК України, суд не вбачає. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості, доходить висновку, що він вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку обвинуваченим, дані про його особу.
Обвинувачений не одружений, нікого на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка у відповідності до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставини, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
З урахуванням зазначених обставин, обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпеку вчиненого проступку, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення проступку, соціальну характеристику особи: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, відсутність судимостей в силу ст. 89 КК України, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових проступків є призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Зважаючи на приведені обставини, тяжкість правопорушення, особу обвинуваченого, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд керується також положенням п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, згідно з яким суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати за проведення експертиз стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Суд не вирішує питання щодо вилученого та визнаного в якості речового доказу- полімерного пакету з порошкоподібною речовиною синього кольору, який поміщений до полімерного сейф-пакету НП України № NPU 5032384, з підписами учасників слідчої дії, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 13.11.2025 №СЕ-19/121- 25/28068-НЗПРАП, масою 0,0992 г., містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP, маса якої становить 0,0750 г., оскільки копії матеріалів кримінального провадження були направлені до ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 44 КУпАП.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення – проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-25/28069-НЗПРАП від 12 листопада 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-25/28068-НЗПРАП від 13 листопада 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025226210000604 від 05 листопада 2025 року, а саме: 10 (десять) пігулок білого кольору в блістері з написом «МЕТАДОН-ЗМ», який поміщено до полімерного сейф-пакету НП України № NPU 5032383 з підписами учасників слідчої дії, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 12.11.2025 №СЕ-19/121- 25/28069-НЗПРАП, масою 5,0850 г., містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено-метадон, маса метадону становить: 0,2478 г., передані до камери схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Молочна, б. 40, – знищити.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст. ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Індустріальний районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку ст. 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати в Індустріальному районному суді м. Харкова копію цього вироку.
Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 05 березня 2026 року в одному примірнику.

Головуючий