МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. Димитрія Ростовського, 35, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, тел. (063)069-85-65, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р. Справа № 370/3555/24 
Провадження № 2-др/370/5/26

Макарівський районний суд Київської області у складі
головуючого судді Сініциної О.С., 
із секретарем судового засідання Коростильовою Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Макарові Київської області заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок

у с т а н о в и в:

Макарівський районний суд Київської області рішенням від 12 березня 2026 року відмовив у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати суд поклав на позивача.
Питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішував. 
У відзиві на позов сторона відповідача заявляла про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі, що буде встановлений на момент завершення розгляду справи.
Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Медведська В.В. 18 березня 2026 року звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 
 ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
На підтвердження понесення судових витрат, до заяви долучені такі докази:
- Договір про надання правової (правничої) допомоги від 04 лютого 2025 року 
№ 0402;
- детальний опис наданих послуг адвокатом;
- Акт приймання-передачі наданих послуг від 06 лютого 2025 року про сплату адвокату гонорару за надання послуг з підготовки у справі, відзиву, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції – 3 години у розмірі 12 000 грн (платіжна квитанція від 07.02.2025); 
- Акт приймання-передачі наданих послуг від 20 жовтня 2025 року про сплату гонорару адвоката за представництво клієнта у судовому засіданні у режимі відеоконференції 02.10.2025 у розмірі 4 000 грн (платіжна квитанція від 20.10.2025);
- Акт приймання-передачі наданих послуг від 04 березня 2026 року про сплату гонорару адвоката за представництво клієнта у судовому засіданні у режимі відеоконференції 03.03.2026 у розмірі 4 000 грн (платіжна квитанція від 05.03.2026).
Сторони у судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Представник ОСОБА_3 подала до суду клопотання про розгляд заяви про розподіл витрат на правничу допомогу без її участі.
Відповідно до частини четвертої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши заяву про стягнення витрат на надання правничої допомоги, долучені докази, матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною третьою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).
У Цивільному процесуальному кодекс України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 Цивільного процесуального кодексу України). 
Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 Цивільного процесуального кодексу України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови позову – на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом пункту 1 частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 
Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. 
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Так, на підтвердження понесених витрат щодо представництва у судових засіданнях, до заяви долучені такі платіжні інструкції: від 07.02.2025 щодо сплати 12 000 грн; від 20.10.2025 щодо сплати 4 000 грн та від 05.03.2026 щодо сплати 4 000 грн.
Як суд зазначив до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 Цивільного процесуального кодексу України).
У постанові Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 з цього приводу зазначив, що з урахуванням принципу розумності, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.
У заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу, поданою адвокатом 
Медведською В.В. не порушується питання щодо поважності підстав не подання відповідних доказів, які були наявні до судових дебатів, проведені 03 березня 2026 року (платіжні інструкції від 07.02.2025 та 20.10.2025).
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника, адвоката Медведської В.В. про відшкодування витрат на правничу допомогу, стягнувши із позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн (квитанція від 05.03.2026).
На підставі викладеного, керуючись статтями 133-141, 259, 246, 263, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково заяву представника ОСОБА_2 , адвоката Медведської Вікторії Валеріївни про розподіл витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.
У іншій частині заяви – відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складений 17 квітня 2026 року.

Суддя О.С. Сініцина