Справа № 588/2140/25
Провадження № 2/354/327/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
01 квітня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківськоїобласті в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі-ТОВ «ФК«ЕЙС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) №146009 від 09.07.2024 у сумі 25113,76 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (надалі-ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС») та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №146009 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка, ознайомившись із умовами кредитування, підписала кредитний договір електронним підписом, шляхом введення одноразового ідентифікатора 2dabf311. На виконання умов кредитного договору ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» ініціювало переказ коштів безготівковим розрахунком на платіжну карту № НОМЕР_1 , виконавши таким чином взяті на себе зобо`язання у повному обсязі. 10.10.2024 між ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №10102024 за яким позивач набув право вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит №146009 від 09.07.2024 на загальну суму 25113,76 грн, з яких: 24706,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6,76 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 401,00 грн - заборгованість по комісії. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 09.07.2024-14.07.2024. Позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором, розрахунок заборгованості підготований первісним кредитором із урахуванням умов кредитного договору. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. Із урахуванням наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. 
Відповідно до ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2025 вказана справа передана на розгляд до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 року вказана справа передана у провадження судді Ваврійчук Т.Л.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та за клопотанням позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази у справі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. 
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання, які поверуті до суду АТ «Укрпошта» з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву до суду не подавала.
Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. 
Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 09.07.2024 між ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №146009, який підписано позичальником електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора 2dabf311. 
За умовами п.п.2.1-2.2 даного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит.
Згідно п.п.2.2.1-2.7 договору, Сума (загальний розмір) кредиту становить 24706,00 грн. та надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 20996,78 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №135609 від 28.03.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 3,32 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3705,90 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Комісія за надання кредиту складає 3705,90 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Загальний строк кредитування за цим Договором складає 274 днів з 09.07.2024 року (дата надання по 09.04.2025 року. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 3725,24 грн. 
Згідно п.п.2.7.1 - 2.10 договору, денна процентна ставка складає: 3725,24 грн/ 24706,00 грн / 274 днів * 100% 0,0550%/день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 48,93% річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 28431,24 грн.
Всі вказані розрахункові величини, в пунктах 2.8. та 2.9.1, за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, денну процентну ставку орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договору, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.2.6 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені пунктах 2.8. та 2.9.1. показники не підлягають оновленню у випадку продовж Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Відповідно до п.3.1 договір про споживчий кредит, який складається із публічної та індивідуальної частини, а також графіку (ів) платежів набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі Сторонами індивідуальної части ни і діє до повного виконання Позичальником зобов`язань по цьому Договору. 
Пунктом 4.1 договору визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цьбого Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/абостягнути заборгованість в примусовому порядку та/або відступати, передавати свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди Позичальника (п.4.1 договору). 
Згідно з умовами п.п.5.1, 5.3 договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через вебсайт Кредитодавця https://finx.com.ua. Приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та пдітерджує що: він до моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту ознайомився з публічною частиною, Правилами, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів за кредитом, усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись їх умов. 
Укладення Кредитодавцем Кредитного договору з Позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку із чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки і прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі (п.5.4-5.5 договору). 
У реквізитах позичальника у вказаному договорі зазначено паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації та номер банківської картки ОСОБА_1 : НОМЕР_2 .
До вказаного договору позивачем також додані Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС», затверджені наказом №25-од від 26.06.2024. 
Додатком №1 до договору про споживчий кредит №146009 від 09.07.2024 ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» та відповідачка погодили Графік розрахунків (платежів), згідно з яким дата видачі кредиту -09.07.2024; дата повернення кредиту - 09.04.2025; сума кредиту - 24706,00 грн.; чиста сума кредиту за розрахунковий період -24725,34 грн; проценти за користування кредитом - 10,34 грн; комісія-3705,90 грн; реальна річна процента ставка - 48,93%; загальна вартість кредиту - 28431,24 грн.
Згідно з Паспортом споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 7695а85f, сторони погодили тип кредиту - кредит; сума кредиту 24706,00 грн; строк кредитування - 274 календарних днів; мета отримання кредиту - задоволення потреб позичальника; процентна ставка, відсотків річних: 0,10% річних; тип процентної ставки - фіксована; комісія за надання кредиту-3705,90 грн; загальні витрати за кредитом-3725,24 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту-28431,24 грн; реальна річна процента ставка відсотків річних-48,93%. 
На підтвердження факту перерахування грошових коштів за договором кредиту №146009 від 09.07.2024 позивач надав інформаційну довідку ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» №149/29-01 від 21.01.2025 відповідно до якої 09.07.2024 ОСОБА_1 на банківську карту № НОМЕР_2 перераховані кошти у сумі 3,32 грн.
Із наданої ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» картки обліку виконання договору №146009 від 09.07.2024 вбачається, що надання кредиту відбулося 09.07.2024. Станом на 06.11.2024 заборгованість за вказаним договором становила 25113,76 грн, з яких: 24706,00 грн-заборгованість за тілом кредиту, 6,76 грн-заборгованість за відсотками, 401,00 грн-заборгованість комісії. Вказаною карткою обліку також підтверджується, що позичальник протягом строку кредитування жодних платежів на погашення боргу за кредитом не здійснювала.
Довідкою ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» про проведення взаємозаліку №3955/04-11 від 04.11.2025 підтверджується факт зарахування грошових коштів у сумі 20996,78 грн за кредитним договором №146009 від 09.07.2024 у рахунок погашення заборгованості за договором №135609 від 28.03.2024. 
Згідно довідки про проведення взаємозаліку від 04.11.2025, клієнт ОСОБА_1 , за якою підтверджено факт проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС». Кредитний договір №146009, дата кредитного договору 09.07.2024, сума кредиту 24706,00 грн. 
10.10.2024 між ТОВ «ФК «ЕЙС» (Фактор) та ТОВ ФК«КРЕДІПЛЮС» (Клієнт) був укладений договір факторингу №10102024, відповідно до п.п.2.1, 4.1 якого в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відпоідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру, по формі, встановленій у відповідному Додатку. 
Згідно Акту приймання-передачі Реєстру №2 до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «ЕЙС» у повному обсязі прийняло реєстр божників у кількості 673 особи, загальна сума заборгованості за тілом та відсотками: 250146,26 грн; сума фінансування, що підлягає сплаті 653313,11 грн.
Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 Реєстр прав вимоги №2 від 06.11.2024, позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №146009 від 09.07.2024 у сумі 25113,76 грн, з яких: 24706,00 грн-заборгованість по основному боргу, 6,76 грн- заборгованість по відсотках, 401,00 грн- заборговність по комісії.
Платіжною інструкцією №4519 від 12.11.2024 підтверджується факт оплати позивачем на рахунок ТОВ ТОВ ФК«КРЕДІПЛЮС» грошових коштів у сумі 656313,11 грн в якості оплати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024, Реєстр відступлення права вимоги №2.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №146009 від 09.07.2024, станом на 01.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЕЙС» складає 25113,76 грн, з яких: 24706,00 грн-прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6,76 грн- прострочена заборгованість за процентами; 401,00 грн- прострочена заборговність за комісією.
АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 11.02.2026 про витребування доказів листом від 24.02.2026 за вих.№20.1.0.0.0/7-260223/86920-БТ повідомило про те, що в банку на ім`я ОСОБА_1 були відкриті наступні рахунки до яких випущені картки: НОМЕР_3 , картка НОМЕР_4 , та закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 , вказаний в анкеті та на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою НОМЕР_4 . 
У результаті аналізу операцій, здійснених по карті 5168752004104462, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 за період з 09.07.2024 по 14.07.2024 операція по надходженню грошових коштів у сумі 24706,00 грн відсутня.
До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.
Частинами 1, 2 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
У силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 09.07.2024 між ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 із дотриманням вимог діючого законодавства укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №146009, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 24706,00 грн на строк 274 дні, до 09.04.2025, у безготівковій формі, шляхом зарахування коштів у сумі 20996,78 грн у рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним №135609 від 28.03.2024, коштів у сумі 3,32 грн на вказану нею платіжну картку та коштів у сумі 3705,90 грн у рахунок погашення заборгованості за комісією, нарахованою згідно п.2.5 договору. 
У зазначеному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, комісії, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, з якими відповідачка була попередньо ознайомлена, підписавши кредитний договір за допомогою наданого одноразового ідентифікатора.
ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надало відповідачу кредит у встановленому розмірі.
Водночас ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 25113,76 грн, з яких: 24706,00 грн- заборгованість за сумою кредиту; 6,76 грн-заборгованість за процентами; 401,00 грн- заборговність за комісією.
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» до позивача підтверджується вищезазначеним договором факторингу, актом приймання-передачі, витягом із реєстру боржників та платіжною інструкцією про проведення повної оплати фактором коштів за цим договором на користь клієнта, що відповідає вимогам ст.ст.1077, 1078 ЦК України.
Доказів визнання вказаного договору факторингу недійсним суду не надано, а тому у силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності даного правочину.
Із урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за кредитним договором.
Після отримання права вимоги до ОСОБА_1 позивач не здійснював будь-яких інших нарахувань за кредитним договором №146009 від 09.07.2024, а долученою карткою обліку заборгованості підтверджується, що заявлена до стягнення заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією нарахована в межах строку дії кредитного договору, відповідно до його умов.
Враховуючи те, що визначений договором №146009 строк кредитування сплив 09.04.2025 позивач вправі вимагати від позичальника повернення суми кредиту та обумовлених договором платежів за користування кредитом. 
Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору, наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договом або доводили повне виконання нею взятих на себе зобов`язань суду не надала, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту та процентами, та комісією яка, як перевірено судом, нарахована відповідно до умов договору. 
За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №146009 від 09.04.2024 у сумі 25113,76 грн, з яких: 24706,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6,76 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 401,00 грн - заборгованість по комісії. 
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень долучено: 
-договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, який укладений між АБ «Соломко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», в якому визначено, що отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору (Додаток №1 до Договору); 
-протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, відповідно до якого вартість наданих послуг становить: усна консультація, підготовка адвокатського запиту, вивчення матеріалів справи, аналіз судової практики, підготовка клопотань/заяв та інших процесуальних документів до суду (1 год)-500 грн; складання позовної заяви(1 год)-2500 грн; участь у судовоум засіданні (1 год)-1200 грн; участь у відеоконференції, відзив на позовну заяву/відповідь на відзив, заперечення/додаткові пояснення у справі (1 год)-700 грн; складання апеляційної скарги (1 год)-3000 грн; складання касаційної скарги (1 год)-4000 грн; підготовка та укладення мирової угоди (1 год)-3000 грн; відзив на апеляційну скаргу/відповідь на відзив на апеляційну скаргу(1 год)-1000 грн; 
-додаткову угоду №25770797818 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, згідно з якою Адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у рамках стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором №146009 від 09.07.2024; 
- акт прийому-передачі наданих послуг (є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025), відповідно до якого Адвокатське бюро надало ТОВ «ФК «ЕЙС» такі види послуг щодо боржника ОСОБА_1 : складання позовної заяви (2 год) - 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи (2 год) - 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації (1 год) - 500,00 грн, підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №146009 від 09.07.2024 (1 год)-500,00 грн, а всього на загальну суму 7000,00 грн; 
-свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 від 19.10.2018 та довіреність на ім`я адвоката Соломко О.В. від 11.08.2025.
Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22, суд керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
У даній справі заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідачки ОСОБА_1 не надходило, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача у розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором про споживчий кредит №146009 від 09 липня 2024 року у розмірі 25113 (двадцять п`ять тисяч сто тринадцять) гривень 76 коп.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп та 7000 (сім тисяч) гривні 00 коп витрат на професійну правничу допомогу. 
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» місцезнаходження: 02094, вул. Поправки Юрія, 6 кабінет 13, м.Київ, код ЄДРПОУ: 42986956. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року. 

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК