ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 березня 2026 року справа №200/6582/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 200/6582/25 (головуючий суддя І інстанції – Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі довідки форми 5, довідки про нарахування та сплати грошового забезпечення під час лікування;
- зобов`язати Військову частина НОМЕР_1 надати діючому військовослужбовцю ОСОБА_1 : довідку про обставини поранення (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України, затвердженої наказом МОУ від 14.08.2008, № 402-довідку форми 5), довідку про нарахування та сплату грошового забезпечення під час лікування, наказ про виведення поза штат під час лікування та обґрунтовані підстави;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та сплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 грошову винагороду у розмірі 100 000,00 грн за час лікування січень 2025 року – лютий 2025 року.
В обґрунтування позову зазначив, що 31.12.2024 отримав акубаротравму під час виконання службових обов`язків при захисті Батьківщині, в зв`язку з чим перебував на лікуванні у період з 02.01.2025 по 17.01.2025 та з 25.01.2025 по 17.02.2025. 
Неодноразово звертався до відповідача із рапортами про направлення до військово-лікарської комісії для встановлення придатності до подальшого проходження військової служби, проте відповіді не отримав.
Після звернення до суду отримав направлення на проходження ВЛК. Відповідно до висновку ВЛК від 26.04.2025 позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку оперативного забезпечення, охорони. 
Проте, відповідачем не проведено розслідування про обставини/причини захворювання, не видано довідки про обставини травми за Формою 5 та не виплачена додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн, що передбачена постановою КМУ № 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини та проігнорував докази отримання позивачем травми під час виконання бойового завдання.
Наявні медичні документи підтверджують факт травми під час виконання бойового завдання: форма № 100, форма № 300, виписка з госпіталю, виписка з лікарні, накази командира про направлення на лікування через поранення.
Також відповідач протиправно не видав додаток 5, а після лікування – додаток 6. 
Службове розслідування не може мати перевагу над медичними документами.
Крім того, виплата винагороди, передбаченої постановою № 168 здійснюється за фактом стаціонарного лікування, а не за довідкою додатку 5.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 від 20.08.1998, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 15.05.2019 має статус учасника бойових дій.
ОСОБА_1 проходив військову службу з 24.07.2024 (наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2024 № 217) у Військовій частині НОМЕР_1 .
20 травня 2025 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та визнано таким, що вибув до нового місця проходження служби (наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2025 № 144).
Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України позивач в період з 21.12.2024 по 31.12.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України перебуваючи в Харківській області, Ізюмський р-н., н.п. Борова, н.п. Загризове.
Підстава: журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_1 інв. № 3/54дск від 25.10.2024.
Відповідно до витягу з журналу бойових дій інв. № 3/54дск від 25.10.2024 особовий склад НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону що 31.12.2024 брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення: ПРКБ “ГЕНА” старший сержант ОСОБА_1 .
Відповідно до первинної медичної картки Форми № 100, яка складена об 22 год 50 хв 01 січня 2025 року ОСОБА_1 отримав акубаротравму та ЗЧМТ.
Згідно з медичною картою № 50 (форма № 300) від 01.01.2025 позивача евакуйовано до ВМКЦ ПНР м. Харкова. У картці зазначено, що пацієнт доставлений бойовим медиком з ППД, лікарем військової частини не оглядався, зі слів пацієнта акуботравму отримав 31.12.2024, 01.01.2025 був побитий відомою йому особою. Загальний стан: середнього ступеня важкості. Діагноз: Т70.0 – баротравма вуха, ЗЧМТ, АБТ без пошкодження барабанних перетинок. Перелом кісток носа? Гіпертензивний синдром.
Відповідно до консультаційного висновку в/ч НОМЕР_5 № 67 ОСОБА_1 направлений до МКЛ Швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова для подальшого стаціонарного лікування. Діазноз: акубаротравма без пошкодження цілісності барабанної перетинки. Консолідована травма зовнішнього носу. ЗЧМТ, струс головного мозку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2025 № 2 старшого сержанта ОСОБА_1 направлено на лікування у зв`язку з пораненням до КНП “ЛШМДНВ ім. проф. О.І. Мещанінова” м. Харків.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 78 позивач у період 02.01.2025 по 17.01.2025 перебував на лікуванні у КНП “МКЛ Швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова” (анамнез мінно-вибухова травма 31.12.2024 під час бойових дій).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.01.2025 № 6 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи до їх повернення) увільнено старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти , з займаної посади і зараховано в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.01.2025 № 17 старший сержант ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з лікування з КНП “ЛШМДНВ ім. проф. О.І. Мещанінова” м. Харків.
18 січня 2025 року Військової частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування стосовно самовільного залишення місця служби старшим сержантом ОСОБА_1 , вчиненого у бойовій обстановці 01.01.2025 на підставі якого видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.01.2025 № 33 “Про результати службового розслідування щодо самовільного залишення місця служби старшим сержантом ОСОБА_1 , вчиненого у бойовій обстановці 31.12.2025” відповідно до якого наказано підготовити повідомлення про вчинення військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, колишнім головним сержантом 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, який перебуває в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , старшим сержантом ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та разом з матеріалами службового розслідування направити його керівнику Територіального управління ДБР, розташованому у м. Полтаві, для прийняття правового рішення за даним фактом.
17.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенні відомості про кримінальне правопорушення № 62025170020005141 щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.01.2025 № 30 старшого сержанта ОСОБА_1 направлено на лікування до Військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 у зв`язку з пораненням.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого № 74 позивач у період 25.01.2025 по 17.02.2025 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону (анамнез 31.12.2024 отримав вибухову травму, ЗЧМТ, струс головного мозку, акуботравму. Лікувався стаціонарно з 02.01.2025 по 17.01.2025. Після отриманої травми відмітив порушення зору, періодичну диплопію).
Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2025 № 50 старший сержант ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з лікування Військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 .
Згідно з рапортом заступника командира Військової частини НОМЕР_1 з ППП від 15.03.2025 на телефон гарячої лінії надійшов дзвінок від дружини старшого сержанта ОСОБА_1 , громадянки ОСОБА_2 зі скаргою відповідно до якої старший сержант ОСОБА_1 не отримав в визначений термін довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.03.2025 № 173 на підставі рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу майору ОСОБА_3 від 15.03.2025 щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків особами медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , з метою з`ясування наявності можливих підстав для проведення службового розслідування, а також встановлення особи (осіб) можливого правопорушника (правопорушників) наказано провести службову перевірку щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків службовими особами медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.04.2025 № 156 наказано вважати завершеною службову перевірку щодо можливого неналежного виконання обов`язків службовими особами медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 - невидачі довідки про обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) старшому сержанту ОСОБА_1 .
Довідкою ВЛК від 26.04.2025 № 2025-0426-2127-2943-7 на підставі статті 76в, 39б, 64в графи ІІ розкладу хвороб ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Опис діагнозу: наслідки вибухової травми (31.12.2024), акуботравма, ЗЧМТ в формі струсу головного мозку з синдромом лікворно-венозної дисциркуляції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2025 № 144 старшого сержанта ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та визнано таким, що 20 травня 2025 року вибув до нового місця проходження служби.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що наданими доказами не підтверджено факту отримання позивачем травми (поранення) за обставин, які давали би підстави для видачі довідки за формою додатка 5 до Положення № 402. 
Також матеріали справи не містять документів, які б підтверджували, що поранення позивача (контузія, травма, каліцтво) отримано під час виконання бойового завдання при безпосередній участі у бойових діях здійснених ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ та пов`язано саме з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, що свідчить про відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII). 
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі- Постанова № 168 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що військовослужбовцям Збройних Сил (…), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (…).
Як визначено абзацом першим пункту 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з абзацом третім пункту 1-2 Постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (далі – Порядок № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану встановлені розділом XXXIV Порядку № 260.
Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які (…) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану, за час перебування на стаціонарному лікуванні, - є пов`язаність цього поранення (контузії, травми або каліцтва) саме із захистом Батьківщини.
На підставі статті 255 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі – Статут в р6едакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.
Відповідно до пункту 260 Статуту на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).
У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначений Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який затверджений Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 № 1503/31371 (далі – Порядок № 608).
Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 608 розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 № 36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 “Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України”, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами) (далі – Інструкція в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ІІ Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
На підставі пункту 5 розділу ІІ Інструкції командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо) 
Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції визначено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду.
Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 Розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з підпунктом 21.1, 21.2 глави 21 Розділу 2 Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.7 глави 20 Розділу 2 Положення № 402).
На підставі пунктів 21.7.-21.8 глави 21 Розділу 2 Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
Змісту пункту 21.5 глави 21 Розділу 2 Положення № 402 свідчить, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:
а) “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України”.
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті “а” цього пункту.
г) “Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби” - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що військовослужбовець має право на отримання довідки про обставини травми за наявності достатніх підстав, а також на ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.
Встановлення обставин поранення військовослужбовця здійснюється у передбаченому вищенаведеними нормативними актами порядку. 
Виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.
При цьому, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є первинним документом, який засвідчує факт травми та фіксує обставини за яких вона була отримана. Встановлені в довідці обставини є підставою для подальшого отримання особою спеціальних соціальних статусів, встановлення зв`язку між отриманою травмою та захистом Батьківщини та призначення соціальних виплат.
Обов`язок надати військовослужбовцю довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою виникає у командира після проведення розслідування та видання наказу, на підставі якого складається довідка за формою наведеною у додатку 5 до Положення № 402. 
Тобто, підставою для складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою є відповідний наказ командира.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 отримав акубаротравму та ЗЧМТ (первинна медична картка Форми № 100, складена об 22 год 50 хв 01 січня 2025 року).
Згідно з медичною картою № 50 (форма № 300) від 01.01.2025 позивача евакуйовано до ВМКЦ ПНР м. Харкова. Також у картці зазначено, що пацієнт доставлений бойовим медиком з ППД, лікарем військової частини не оглядався, зі слів пацієнта акуботравму отримав 31.12.2024, зі слів 01.01.2025 був побитий відомою йому особою. Загальний стан: середнього ступеня важкості. Діагноз: Т70.0 – баротравма вуха, ЗЧМТ, АБТ без пошкодження барабанних перетинок. Перелом кісток носа? Гіпертензивний синдром.
Відповідно до консультаційного висновку в/ч НОМЕР_5 № 67 ОСОБА_1 направлений до МКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова для подальшого стаціонарного лікування. Діагноз: акубаротравма без пошкодження цілісності барабанної перетинки. Консолідована травма зовнішнього носу. ЗЧМТ, струс головного мозку.
18 січня 2025 року Військової частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування стосовно самовільного залишення місця служби старшим сержантом ОСОБА_1 , вчиненого у бойовій обстановці 01.01.2025, на підставі якого видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.01.2025 № 33 “Про результати службового розслідування щодо самовільного залишення місця служби старшим сержантом ОСОБА_1 , вчиненого у бойовій обстановці 31.12.2025”.
Цим наказом наказано підготовити повідомлення про вчинення військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, колишнім головним сержантом 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, який перебуває в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , старшим сержантом ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та разом з матеріалами службового розслідування направити його керівнику Територіального управління ДБР, розташованому у м. Полтаві, для прийняття правового рішення за даним фактом. 17.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 62025170020005141 щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Згідно з рапортом заступника командира Військової частини НОМЕР_1 з ППП від 15.03.2025 на телефон гарячої лінії надійшов дзвінок від дружини старшого сержанта ОСОБА_1 зі скаргою, що старший сержант ОСОБА_1 не отримав в визначений термін довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
На підставі рапорту заступника командира Військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу майору ОСОБА_3 від 15.03.2025 щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків особами медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , з метою з`ясування наявності можливих підстав для проведення службового розслідування, а також встановлення особи (осіб) можливого правопорушника (правопорушників) Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.03.2025 № 173 наказано провести службову перевірку щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків службовими особами медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до пояснень начальника медичної служби – начальника медичного пункту в/ч НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_4 , 31.12.2024, виконуючи бойове завдання, старший сержант ОСОБА_1 обороняв позицію поблизу с. Загригозве Ізюмського р-ну Харківської області та був на цій позиції старшим групи військовослужбовців. Близько 15 год 30 хв цього дня, 31.12.2024, ОСОБА_1 самовільно, без наказу та дозволу командирів (начальників), в бойовій обстановці прийняв рішення щодо залишення обороняємої позиції “ГЕНА”, ним особисто та підпорядкованими йому військовослужбовцями, після чого залишив позицію та прибув разом із підлеглими до КСП “ГАВАНЬ”.
01.01.2025 ОСОБА_4 зателефонував старший бойовий медик 3 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_5 та повідомив що у старшого сержанта ОСОБА_1 підвищився артеріальний тиск, який не вдається нормалізувати. З цього приводу ним, ОСОБА_4 було прийнято рішення щодо госпіталізації ОСОБА_1 до передової хірургічної групи КНП “Ізюмська ЦМЛ” ІМР для подальшого обстеження та лікування, про що ОСОБА_4 усно повідомив ОСОБА_5 
02.01.2025 молодший сержант ОСОБА_5 засобами зв`язку надіслав первинну медичну карту форми № 100 щодо ОСОБА_1 , яку він самовільно, власноруч, не маючи на це повноважень, заповнив і розписався замість лікаря. В діагнозі була вказано “акубаротравма, ЗЧМТ” а не артеріальна гіпертензія, хоча ОСОБА_5 ним, ОСОБА_4 не надавалось жодних вказівок про видачу цього документу ОСОБА_1 . Окрім того, ОСОБА_5 взагалі не мав права заповнювати таку форму, оскільки він не є лікарем.
ОСОБА_4 також відомо, що надалі ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу нібито отриманих поранень, проте підстав для внесення його в наказ по пораненням не було, оскільки не було відповідного рапорту командира цього підрозділу, що є єдиною підставою для внесення у відповідний наказ.
Крім того, відповідно до витягу з журналу бойових дій (зареєстрований у діловодстві інв. № 3/54дск від 25.10.2024) доповіді щодо травмування старшого сержанта ОСОБА_1 за 31.12.2024 відсутні.
Таким чином, під час проведення службового розслідування, за результатами якого видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2025 № 156, не встановлено факту отримання позивачем травми (поранення) за обставин, які давали би підстави для видачі довідки за формою додатка 5 до Положення № 402. 
Крім цього, під час службового розслідування встановлено, що довідка від 01.01.2025 Форми № 100 складена безпідставно, неуповноваженою особою, тобто є незаконною, отже, не має юридичного значення. 
Також наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2025 № 156 є чинним, він не скасований, не оскаржений у судовому порядку, а тому має презумпцію правомірності та обов`язковий характер для посадових осіб військової частини.
З огляду на вищевикладене, у командира Військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для видачі позивачу довідки про обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою наведеною у додатку 5 до Положення № 402, оскільки наданими доказами не підтверджено отримання військовослужбовцем-позивачем травми у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.
Не можуть бути такими доказами медичні документи, складені 01.01.2025 та 02.01.2025 (первинна медична картка Ф-100, медична карта № 300, консультаційний висновок), які містять відомості про акубаротравму та ЗЧМТ позивача, оскільки ці документи фіксують лише стан здоров`я та скарги пацієнта, проте не підтверджують сам факт отримання травми в умовах ведення бойових дій чи у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.
На підставі вищевикладеного підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не видачі довідки форми 5 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 надати зазначену довідку військовослужбовцю ОСОБА_1 – відсутні.
Щодо нарахування позивачу грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час лікування у період січень 2025 року – лютий 2025 року суд зазначає наступне.
Як вже зазначалося вище, до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень включаються, зокрема, такі особи, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто, Постанова № 168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям в зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом):
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, підставою для отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн можуть бути документи, які підтверджують, що військовослужбовець, зокрема, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Між тим, в жодному наданому позивачем медичному документі не визначено, що травма позивача, внаслідок якої він проходив стаціонарне лікування, пов`язана із захистом Батьківщини.
Враховуючи те, що відсутні докази, які б підтверджували, що поранення (контузія, травма, каліцтво) позивачем отримано під час виконання бойового завдання при безпосередній участі у бойових діях здійснених ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ та пов`язано саме з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за час лікування у період січень 2025 року – лютий 2025 року.
Суд не приймає посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах у справах № 420/16191/22, № 440/12256/21, № 420/17879/22, № 240/5590/23, № 260/4029/22, № 300/5493/22 та інших, оскільки зазначені справи взагалі не стосуються правовідносин, які розглядаються в межах справи за позовом ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 200/6582/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 200/6582/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 23 березня 2026 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв