ЄУН 177/3283/25
Провадження 2/193/264/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України 
(заочне)   

14 квітня 2026 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді      Томинця О.В.,
за участі секретаря судового засідання    Оселедець О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" про відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб внаслідок вчинення кримінального правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:
03.02.2026 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа за підсудністю із Криворізького районного суду Дніпропетровської області на підставі ухвали судді від 27.11.2025, згідно вимог позову просить ухвалити судове рішення яким стягнути із ОСОБА_1 витрати на лікування потерпілих від кримінального правопорушення до Державного бюджету України (НСЗУ) у розмірі 128589, 87 грн., та до бюджету міста Полтави у розмірі 41538,78 грн..
В обґрунтування позову вказано, що вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.09.2023 у справі №538/1437/23 відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України. В результаті злочинних дій останнього ОСОБА_1 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 . З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 20.10.2022 по 09.11.2022, з 24.01.2023 по 18.02.2023 та на його лікування витрачено кошти державного та місцевого бюджету у загальній сумі 99 695,26 грн, які відповідач повинен відшкодувати. 
Окрім того, в результаті злочинних дій ОСОБА_1 спричинені та тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпечні для життя потерпілому ОСОБА_3 . У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 20.10.2022 по 04.11.2020, з 21.12.2022 по 26.12.2022 та на його лікування витрачено кошти державного та місцевого бюджету у загальній сумі 70 433,39 грн, які відповідач повинен відшкодувати.
Таким чином, прокрор просить стягнути з відповідача витрачені на лікування потерпілих від злочину на користь держави кошти (НСЗУ) у розмірі 128 589,87 грн, а до бюджету міста Полтави (місцевий бюджет) в розмірі 41 538,78 грн.
Ухвалою суду від 26.02.2026 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином.
Згідно листа Полтавської обласної прокуратури, яке надійшло до суду 20.02.2026, вбачається, що участь у вказаній справі забезпечено прокурорами Криворізької східної окружної прокуратури.
Від керівника Софіївського відділу Криворізької східної прокуратури Чумак В. А. надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає у повному обсязі, незаперечувала проти заочного розгляду справи.
Від Національної служби здоров`я України, Полтавської міської ради кожного окремо надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. 
Від представника третьої особи у справі, КП "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" заяв та клопотань, а також пояснень щодо позову не надійшло.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений повторно належним чином, зокрема розміщенням оголошення на сайті Судова влада, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв та клопотань до суду не направляв.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280,281 ЦПК України.
Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.
На підставі ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 21.09.2023, у справі №538/1437/23, який набрав законної сили 24.10.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (а.с. 9-11).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З отриманими внаслідок злочину тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні КП «Дитяча міська клінічна лікарня» ПМР» 20 ліжко-днів у період з 20.10.2022 по 09.11.2020 та 25 ліжко –днів з 24.01.2023 по 18.02.2023. На його лікування витрачено кошти місцевого бюджету в розмірі 19 793,81 грн, та кошти НСЗУ 79 901,45 грн, що підтверджується відповідними довідками, виданими КП «Дитяча міська клінічна лікарня» ПМР». Загальна сума витрат на лікування потерпілого склала 99 695,26 грн.
Окрім того, з отриманими внаслідок злочину тілесними ушкодженнями інший неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні КП «Дитяча міська клінічна лікарня» ПМР»: 15 ліжко-днів у період з 20.10.2022 по 04.11.2022 та 5 ліжко-днів за період з 21.12.2022 по 26.12.2022. На його лікування витрачено кошти місцевого бюджету в розмірі 21 744,97 грн, та кошти НСЗУ 48 688,42 грн, що підтверджується відповідними довідками, виданими КП «Дитяча міська клінічна лікарня» ПМР». Загальна сума витрат на лікування потерпілого склала 70 433,39 грн.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої злочином.
Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами коли порушуються інтереси держави.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Виходячи із змісту ч. 2 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Судом встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого від злочину, тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.
Згідно з п. 2 вказаного вище Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.
Наданими КП «Дитячою міською клінічною лікарнею» ПМР» довідками-калькуляціями відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину підтверджується, що сума витрачених коштів за рахунок НСЗУ склала 128 589,87 грн, а за рахунок коштів місцевого бюджету 41 538,78 грн. Вказані кошти відповідачем не відшкодовані.
Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, беручи до уваги, що обов`язок відшкодувати витрати на лікування покладений на відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені повністю, позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судового збору, який підлягав до сплати позивачем при зверненні до суду з позовом майнового характеру, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 3 288,00 грн.
Керуючись ст. 1166, 1191, 1206 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 128, 141, 247, 258, 263- 265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов Полтавської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство "Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", про відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на загальну суму 170 128 (сто сімдесят тисяч сто двадцять вісім) гривень 65 коп., з яких:
- до Державного бюджету України в особі Національної служби здоров`я України у розмірі 128 589 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 87 коп. (отримувач: ГУК у м.Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: рахунок: UA978999980313080115000026011);
- до бюджету міста Полтави в розмірі 41 538 (сорок одна тисяча п`ятсот тридцять вісім) грн. 78 коп. (UA 05820172034490004000036766, МФО 820172 ДКСУ м. Київ).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3 288 (три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін у справі:
Позивач: Полтавська обласна прокуратура, місцезнаходження: вул. 1100-річчя Полтави, буд. 7, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 02910060.
Позивач: Національна служба здоров`я України, місцезнаходження: просп. Степана Бандери, буд. 19, м. Київ, код ЄДРПОУ 42032422.
Позивач: Полтавська міська рада, місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 36, м. Полтава, 36000, ЄДРПОУ 24388285.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 . 
Третя особа: Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня» Полтавської міської ради, місцезнаходження: вул. Олександра Бідного, буд.2, м. Полтава, ЄДРПОУ 01999684.
Повний текст рішення суду складено 14.04.2026.

Суддя          О. В. Томинець