Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/922/24 
номер провадження 2/695/119/26

12 березня 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Ушакової К.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Демченко Л.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Невкритого В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в кінці 2016 року вона познайомилась з відповідачем у справі ОСОБА_2 .. В цей час позивач працювала офіціанткою, а відповідач охоронником в розважальному клубі «Город» в м. Києві. Після знайомства з відповідчем у них виникли стосунки. З квітня 2017 року вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, винаймали квартиру в м. Києві, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, взаємні права та обов`язки. В листопаді 2017 року сторони разом виїхали до Польщі, де влаштувались на роботу. В Польщі позивач і відповідач разом проживали та працювали на одній фабриці протягом трьох місяців. Через три місяці проживання та роботи в Польщі позивач повернулась до України, а ОСОБА_3 залишився в Польщі. На час повернення з Польщі позивач була вагітною, про що повідомила відповідача. Спочатку ОСОБА_3 зрадів звістці про вагітність. Але через певний час почав говорити про те, чи не поспішили вони з вагітністю та народженням дитини та пропонував зробити аборт. Оскільки ця вагітність була першою, а аборт міг негативно вплинути на стан здоров`я, були ризики, що в майбутньому позивач не зможе народжувати та мати дітей, вона вирішила народжувати дитину. Факт стосунків з ОСОБА_2 , проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, підтверджується фотографіями, копії яких додаються. ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Богуслав в пологовому відділенні Богуславської ЦРЛ позивач народила сина ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , знаючи що позивач знаходиться в пологовому відділенні Богуславської ЦРЛ та буду народжувати дитину, приїхав до пологового відділення Богуславської ЦРЛ, чекав народження дитини, а після народження навіть тримав сина на руках. Після народження сина, відповідач знову поїхав на роботу до Польщі. Через три місяці ОСОБА_3 повернувся із Польщі, зустрівся з позивачем і сином та сказав, що він не готовий бути батьком, щоб позивач ростила сина сама, щоб оформляла документи як мати-одиначка. Після цієї розмови з ОСОБА_3 , оскільки з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, після народження дитини позивач вирішила в свідоцтві про народження сина ОСОБА_4 в графі «батько» записати своє прізвище ОСОБА_5 , а ім`я та по батькові - батька, що передбачено ч. 1 ст. 135 СК України.
Враховуючи викладене вище позивач просить суд визнати відповідача батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Богуславському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства остиції (м.Київ) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 157, складеного 09 жовтня 2018 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області: виключити з актового запису відомості про ОСОБА_7 , як батька ОСОБА_6 ; змінити запис про батька, вказавши « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_7 »; змінити прізвище дитини, вказавши « ІНФОРМАЦІЯ_6 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства залишити без руху.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2024 призначено у справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2025 поновлено провадження у справі.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2025 приєднано до матеріалів цивільної справи в якості доказів: скріншоти переписки між позивачем та відповідачем в месенджері «Телеграм», які подані разом з клопотанням про витребування доказів від 15.04.2025 №5935. Витребувано з Медичного генетичного центру «medical genetic center MAMA PAPA» результати дослідження № 45925-51563 аналіз ДНК на батьківство ОСОБА_8 .
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2025 закрито підготовче судове засідання у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Невкритого Валерія Михайловича задоволено та викликано для допиту під час судового розгляду свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Невкритий В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Не заперечували щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 .. Спочатку донька з відповідачем проживали як сім`я у м. Києві, де винаймали квартиру і працювали. Потім разом виїхали до Польщі. З Польщі донька приїхала разом з ОСОБА_3 і вже була вагітна. Відповідач повернувся до Польщі, а донька залишилася вдома. Коли ОСОБА_11 народжувала сина, ОСОБА_12 приїхав і пару днів був з ними. Після чергового приїзду з Польщі відповідач повідомив, що він не готовий стати батьком.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомив, що він брат позивача та надав аналогічні показання.
Суд, заслухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вели сімейне життя без реєстрації шлюбу, проживали разом із квітня 2017 по лютий 2018 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 .
Батьками ОСОБА_6 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .
Згідно актового запису про народження № 157 від 09.10.2018, складеного Богуславським районним віддлом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Положеннями статей 125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою.
Так, відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України).
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що Сімейний кодекс України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти РФ» від 07.05.2009, заява № 3451/05, § 34).
Верховний Суд у постановах від 31.01.2024 у справі № 752/13549/22, від 13.09.2023 у справі № 552/4291/22 виснував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.
Таким чином, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.
Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Так, ухвалою суду від 24.10.2024 задоволено клопотання сторони позивача та призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, та на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, вищенаведеною ухвалою суду було зобов`язано сторони виконати клопотання експерта експертної установи щодо особистої явки для проведення експертизи або забезпечення можливості відібрати біологічні зразки іншим допустимим чином та роз`яснено положення статті 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів, або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні.
Копія ухвали суду від 24.10.2024 була направлена відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, однак конверт було повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
26 листопада 2024 року та 23 грудня 2024 року до суду надійшов лист від завідувача відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Державної спеціалізованої установи "Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи" про необхідність явки осіб для відбору зразків крові.
27 січня 2025 року до суду надійшло повідомлення завідувача відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Державної спеціалізованої установи "Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи" про неможливість проведення судово-медисної експертизи генетичної ідентифікації відповіжно до ухвали суду від 24.10.2024 через те, що 24.01.2025 ОСОБА_2 на відбір зразка крові не з`явився.
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
З аналізу наведеної норми процесуального закону можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
Керуючись зазначеною нормою закону, якщо відповідач (ймовірний батько дитини) ухиляється від здачі біологічних матеріалів для проведення експертизи, суд може визнати батьківство такої особи без відповідного висновку експертизи.
Не з`явлення відповідача до експертної установи для відбору експериментальних зразків свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини та про його ухилення від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, що дає суду підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 109 ЦПК України, а саме: визнання ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, батьківство відповідача щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 підтверджено показами свідків та доказами, що знаходяться у матеріалах справи, які суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми.
З огляду на вищенаведене, з метою відновлення прав, свобод та інтересів малолітньої дитини, яка потребує батьківського піклування, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, як вбачається з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у резолютивній частині рішення про визнання батьківства мають міститися всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_6 , з метою усунення можливих перешкод в наступній реалізації рішення суду, є необхідність задоволення позовних вимог і в частині внесення відповідних змін про батька дитини до актового запису про її народження без зобов`язання вчинення дій.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд 

у х в а л и в:
позов  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання по АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання по АДРЕСА_2 ; зареєстрованого по АДРЕСА_3 ; серія і номер паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутні) про визнання батьківства задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Золотоноша Черкаської обл., громадянина України батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язати БОГУСЛАВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ В ОБУХІВСЬКОМУ РАЙОНІ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ) внести зміни до актового запису № 157 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 09.10.2018 БОГУСЛАВСЬКИМ РАЙОННИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, а саме: виключити з актового запису відомості про ОСОБА_7 , як батька ОСОБА_6 ; зазначити батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Золотоноша Черкаської обл., громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_3 ; прізвище дитини змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення буде складено 23.03.2026.

Суддя: К.М. Ушакова