Справа № 396/238/26
Провадження № 2/396/638/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

31.03.2026 року м. Новоукраїнка 
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Луценко Ю.В.,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоукраїнка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Деал фінанс груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений кредитний договір № 8125623, згідно якого йому було надано кредит зі сплатою процентів в розмірі 9000 гривень строком на 360 днів, процентна ставка у розмірі 0, 95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту – 17, 25 % від суми наданого кредиту, що становить 1552, 50 грн. Також передбачена сплата неустойки в сумі, також передбачена сплата неустойки в сумі 450 гривень. Договір кредиту було підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу. На виконання умов цього договору відповідачу були перераховані кошти, за посередництвом платіжної установи. Разом з тим, відповідач не виконував належним чином умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 22730 гривень, з яких – 9000 гривень – заборгованість за основною сумою боргу, 7677, 50 гривень – заборгованість за процентами, 1552, 50 гривень – сума заборгованості за неустойкою.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 44280974) уклали договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № ДП 8125623.
В порушення умов договору взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, що створило заборгованість, яка склала 22730 гривень.
Позивач також зазначає, що у добровільному порядку питання погашення боргу вирішено не було, а тому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНСГРУП» зазначену суму боргу та понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки за місцем його реєстрації, відзив не подав.
Згідно вимог ч.1ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.
15.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений кредитний договір № 8125623, згідно якого йому було надано кредит зі сплатою процентів в розмірі 9000 гривень строком на 360 днів, процентна ставка у розмірі 0, 95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту – 17, 25 % від суми наданого кредиту, що становить 1552, 50 грн. Також передбачена сплата неустойки в сумі, також передбачена сплата неустойки в сумі 450 гривень. Договір кредиту було підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу. На виконання умов цього договору відповідачу були перераховані кошти, за посередництвом платіжної установи.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 44280974) уклали договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № ДП 8125623.
В порушення умов договору взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, що створило заборгованість в сумі 22730 гривень, з яких – 9000 гривень – заборгованість за основною сумою боргу, 7677, 50 гривень – заборгованість за процентами, 1552, 50 гривень – сума заборгованості за неустойкою.
Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором до цього часу не виконав, суд вважає, що права позивача порушені, а тому підлягають захисту.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Тому позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків підлягають до задоволення.
Щодо стягнення неустойки, яку позивач визначив у розмірі 4500 грн, суд доходить таких висновків.
Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу.
Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 4500 грн за невиконання відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягала списанню.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2135, 30 гривень, виходячи з розрахунку: 18230 грн (розмір задоволених позовних вимог)*2662, 40 грн (сума сплаченого судового збору) / 22730 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Крім того, частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Зі змісту частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) реальність (встановлення їхньої дійсності); 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
Також розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
За приписами ч. 5 ст. 137 ЦПК України, в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Відповідач не заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Такі висновки зроблені Верховним Судом у справах № 905/1795/18, № 922/2685/19.
З урахуванням ціни позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою в розмірі 2000 гривень.
Керуючись статтями 12, 133, 137, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) суму заборгованості за договором кредиту № 8125623 від 15.07.2025 в розмірі 18230 гривень, суму сплаченого судового збору в розмірі 2135, 30 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:      О. С. Цесельська