Справа № 752/30938/25 
Провадження №: 2/752/2232/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

27.04.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Кирильчук І.А.
при секретарі судового засідання - Сінчук І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пузін Денис Миколайович звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з указаним позовом, у якому просить зобов`язати Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») здійснити реструктуризацію зобов`язань позивача за кредитним договором № 68373896 згідно з вимогами пункту 7-1 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», був укладений договір №58269409 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у подальшому договору надано номер 68373896.
Так, 23 лютого 2023 року було відкрито кредитну лінію зі встановленою фіксованою процентною ставкою у розмірі 26% річних для операцій зняття коштів готівкою та при здійсненні торгових операцій.Зазначає, що після початку бойових дій, позивач була змушена виїхати, спочатку до іншого населеного пункту, у зв`язку з чим у позивача не було можливості здійснювати платежі за кредитом, оскільки вона втратила доступ до банківських сервісів, мобільних додатків та паролів.
На цей час позивач дізналася про наявну заборгованість, які вона не має змогу сплатити.
Вказує, що позивач у відповідності до положень пункту 7-1 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», відповідає всім критеріям, що є необхідними для реструктуризації кредиту, однак умови реструктуризації, які їй було запропоновано АТ «Сенс Банк» не відповідають положенням законодавства, зокрема, сума заборгованості позивача залишалася без змін, відповідач додатково здійснював нарахування пені та штрафу та вимагав надання позивачем документів, які не були передбачені підпунктом 8 пункту 7-1 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».
У зв`язку з вказаним просить позов задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
13 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача АТ «Сенс Банк» - адвокатом Стовбуном Олександром Йосиповичем подано пояснення на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує. 
Відзив мотивує тим, що 19 жовтня 2021 року між АТ «Сенс Банк» та позивачем було укладено Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501374616 обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого боржнику надано кредитні кошти в сумі 180 000, 00 грн в межах відновлювальної кредитної лінії максимальною сумою кредиту до 200 000 грн.У подальшому, кредитний договір було реструктуризовано шляхом надання ОСОБА_1 нового кредиту, а саме: відповідно до акцепту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500722762 від 07 жовтня 2022 року сторони погодили повернення заборгованості за кредитним договором 501374616 від 2021-10-19 року. Розмір - 215707,32 гривень в строк до 07 жовтня 2031 року; відповідно до оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500751171 від 23 лютого 2023 року сторони погодили повернення заборгованості за кредитним договором 500722762 від 07 жовтня 2022 року. Розмір - 225 353,97 гривень, строк до 23 лютого 2033 року. Зазначає, що кредитні договори містять інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору. 
Позивач самостійно звернувся до банківської установи та уклав оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту, якою погодився з діючими тарифами та умовами надання банківських послуг, відповідно до яких позивачу було надано грошові кошти, що надаються банком позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент визначений угодою, що укладається між банком та позичальником на підставі договору та відповідно до його вимог. В свою чергу позивач взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, проценти за користування кредитними коштами та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту та відповідно до графіку платежів. 
Позивач як споживач кредитних послуг відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», мав право розірвати кредитний договір протягом 14 днів з моменту його укладення, проте вказаним правом він не скористався, а з позовною заявою звернувся до суду лише у грудні 2025 року. Наведене свідчить про те, що при укладенні договору позивач діяла свідомо і повністю розуміла природу кредитного договору, свої зобов`язання за ним та обсяг своєї відповідальності.
Враховуючи викладені обставини вважає, що позивач за сприяння банку вже двічі скористалася своїм правом на отримання реструктуризації за кредитним договором. 
Інших заяв та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що 19 жовтня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501374616 обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 180 000, 00 грн в межах відновлювальної кредитної лінії максимальною сумою кредиту до 200 000 грн.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
07 жовтня 2022 року між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 було укладено Акцепт на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500722762, пунктом 2 якого сторони погодили повернення заборгованості за кредитним договором 501374616 від 2021-10-19 року. Розмір - 215707,32 гривень в строк до 07 жовтня 2031 року; 
23 лютого 2023 року між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 було укладено Акцепт на укладання угоди про надання споживчого кредиту№ 500751171, пунктом 2 якого сторони погодили повернення заборгованості за кредитним договором 500722762 від 07 жовтня 2022 року. Розмір - 225 353,97 гривень, строк до 23 лютого 2033 року. 
Згідно зі статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
При цьому, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У статті 2 Закону України «Про споживче кредитування» №1734- VІІІ (далі - Закон № 1734-VІІІ) передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.
Стаття 3 Закон № 1734-VІІІ визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Вказаний Закон регулює публічно-правові відносини, які є в цьому випадку проявом економічних відносин, направлених на захист економічних, соціальних прав людей в умовах, що склались в Україні.

Відповідно до частини першої статті 17 Закон № 1734-VІІІ реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.
02 липня 2023 року набув чинності Закон України від 10 червня 2023 року № 3156-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг», яким Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7-1.
Відповідно до підпунктів 1-5 пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 30 днів після його припинення чи скасування грошові зобов`язання за укладеними до 24 лютого 2022 року з фінансовими установами (крім кредитних спілок) договорами про споживчий кредит підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу споживача або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у такому порядку та з дотриманням таких умов:
1) договір про споживчий кредит не забезпечено заставою (іпотекою);
2) відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із споживача заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження;
3) місцем постійного проживання або покинутим місцем постійного проживання споживача (зокрема, якщо споживач є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) є територія України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;
4) споживач одночасно відповідає таким критеріям:
а) станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг" та станом на дату подання заяви про реструктуризацію у споживача наявне невиконане грошове зобов`язання (прострочене грошове зобов`язання та/або грошове зобов`язання, строк сплати якого не настав) перед кредитором або новим кредитором (далі - кредитор), крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань споживача;
б) станом на 23 лютого 2022 року у споживача відсутнє прострочене грошове зобов`язання, яке споживач згідно з договором про споживчий кредит зобов`язаний сплатити не пізніше 23 лютого 2022 року, або якщо споживачем внесено кошти на погашення заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі простроченої заборгованості, що існувала станом на 23 лютого 2022 року, чи таку прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
5) додатково до критеріїв, зазначених у підпункті 4 цього пункту, споживач на дату подання заяви про реструктуризацію відповідає хоча б одному з таких критеріїв:
а) державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом доходу споживача та членів його сім`ї;
б) споживач є батьком чи матір`ю багатодітної сім`ї, які отримують субсидію на оплату житлово-комунальних послуг;

в) споживач або член його сім`ї є особою з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а нарахований за три місяці до дати подання заяви про реструктуризацію середньомісячний сукупний дохід споживача та членів його сім`ї не перевищує двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому подано заяву про реструктуризацію.
Відповідно до підпункту 6 - 9 пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», реструктуризація грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит здійснюється за заявою про проведення реструктуризації, що подається кредитору у паперовій або електронній формі відповідно до вимог, визначених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», споживачем або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається реєстрованим поштовим відправленням чи електронною поштою.
У заяві про реструктуризацію зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) споживача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий органі мають відмітку в паспорті); найменування кредитора (повне або скорочене); інформація про номер договору (за наявності), дату укладення договору, яким передбачене грошове зобов`язання, про реструктуризацію якого подається заява; інформація про зареєстроване та задеклароване місце проживання споживача; контактна інформація споживача та його представника (у разі подання заяви про реструктуризацію представником споживача) (номер телефону, адреса електронної пошти тощо); інформація про відповідність споживача критеріям, визначеним цим пунктом, які надають право на реструктуризацію грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит.
До заяви про реструктуризацію додаються такі документи: довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України);документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї -на вимогу кредитора);посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (за наявності).
Уразі ненадання споживачем необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 8 цього пункту, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації на умовах, визначених цим пунктом.
Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації.
Суд зауважує, що у справі, що є предметом розгляду, відповідач у задоволенні заяви відповідача про реструктуризацію зобов`язань не відмовляв.
Більше того, матеріали справи свідчать про те, що відповідач вже двічі надав можливість позивачу скористалася своїм правом на отримання реструктуризації за кредитним договором.
Водночас, суд звертає увагу на те, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4, 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує(концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. постанову Великої палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року № 756/8056/19, провадження № 14-94цс21).
Положеннями статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
З огляду на наведене, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 138, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», ЄДРПОУ 23494714, адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150.
Повне рішення суду виготовлено 27 квітня 2026 року.

Суддя І.А. Кирильчук