Справа № 766/4343/24
н.п 1-кп/766/60/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області 
в складі головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за процедурою спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.02.2024 року за № 22024230000000110, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рівки Славутського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України-
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, зокрема обласного центру – м. Херсона, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ реалізовуючи рішення окупаційної адміністрації рф, забезпечив нормальне функціонування на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона, підприємства критичної інфраструктури, підпорядкованого окупаційній адміністрації рф - «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога».
Так, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, з метою завдання шкоди Україні, починаючи з червня 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) по листопад 2022 року, перебуваючи на території м. Херсона, обійнявши посаду «начальника Дистанции сигнализации и связи государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», створеного окупаційною владою, будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, вчиняв умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом реалізації рішення окупаційної адміністрації рф на території Херсонської області та, зокрема, м. Херсона, про запуск залізничного сполучення між адміністративною територією РФ, окупованою територією АР Крим та Херсонської області. Реалізуючи вказане рішення ОСОБА_5 здійснював підбір кадрів та проводив інвентаризацію майна очолюваного підрозділу, керував діяльністю підлеглих працівників, забезпечив організацію та проведення ремонтних робіт пошкоджених ділянок оптично-волоконних ліній та засобів зв`язку з метою підготовки до запуску залізничного сполучення між тим тимчасово окупованою територією АР Крим та м. Херсоном.
Без здійснення указаних заходів, неможливе забезпечення належного функціонування залізничного сполучення та курсування потягів (у тому числі бронепотягу) з інших територій, які знаходяться під контролем ЗС РФ.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 111-2 КК України, тобто в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.
Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_5 у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування та суду.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.12.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 22024230000000110 від 28.02.2024 року.
Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Згідно із ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111-2 КК України, проведено відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).
Повідомлення, виклики та процесуальні документи відносно ОСОБА_5  здійснювались усіма можливими способами, зокрема шляхом оприлюднення їх у газеті "Урядовий кур`єр", офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та Херсонського міського суду Херсонської області, направленням за останньою відомою адресою обвинуваченого, врученням захиснику, що відповідає встановленим вимогам кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 належним чином повідомленим про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 : адвокат ОСОБА_4 вважав, що стороною обвинувачення не було доведено, без розумного сумніву, вину ОСОБА_5 у пред ’явленому йому обвинуваченню, в основу обвинувачення покладені неналежні та недопустимі докази, а тому просив суд ухвалити виправдувальний вирок.
Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, а саме:
- протоколом огляду 10.08.2022 сторінки у всесвітній мережі Інтернет за посиланням https://myrotvorets.center/criminal/zaruckij-aleksejmikhajlovich/. Під час огляду вказаної публікації встановлена інформація наступного змісту: « ОСОБА_5 - працівник Херсонської дистанції сигналізації та зв`язку Одеської залізниці. Пішов працювати на окупантів на посаді начальником дистанції. Вмовляв інших співробітників до співпраці. Ще з перших днів війни казав на роботі: «готуйте руські прапори і все буде добре»; 
- протоколом огляду від 05.09.2022, сторінки у всесвітній мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 Виявлено публікацію в Телеграм каналі «База зрадників Херсону» під назвою «Колабораціонізм. ОСОБА_5 ...». Встановлено наступний зміст публікації: « ОСОБА_5 - працівник Херсонської дистанції сигналізації та зв`язку Одеської залізниці. Пішов працювати на окупантів на посаді начальником дистанції. Вмовляв інших співробітників до співпраці. Ще з перших днів війни казав на роботі: «готуйте руські прапори і все буде добре»; 
- протоколом огляду від 30.11.2022 кабінету начальника Херсонської дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Херсон, вул. Привокзальна, 9, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи зі зразками підпису ОСОБА_5 , які підтверджують діяльність останнього на посаді начальника «Херсонської дистанції сигналізації і зв`язку» при унітарній Херсонській дорозі; 
- протоколом огляду від 23.01.2023 кабінету головного інженера Херсонської дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Херсон, вул. Привокзальна, 9, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи зі зразками підпису ОСОБА_5 , які підтверджують діяльність останнього на посаді начальника «Херсонської дистанції сигналізації і зв`язку» при унітарній херсонській дорозі; 
- протоколом огляду від 23.06.2023 приміщення службового кабінету №301 виробничого підрозділу Херсонської дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Херсон, вул. Привокзальна, 9, в ході якого виявлено та вилучено документи з підписами ОСОБА_5 складені до 24.02.2022; 
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 17.08.2022, в ході якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 ; 
- протоколом огляду від 06.03.2024 року, в ході якого було оглянуто Інтернет ресурс інформаційного сайту “РИА новости Крым”,на якому міститься публікація від 29.06.2022 зі змістом (мовою оригіналу): “Железнодорожный вокзал Херсона готовят к возобновлению работы. Железнодорожные перевозки на Херсонщине и Запорожье будут осуществляться железнодорожными админстрациями этих областей”;
- протоколом огляду від 30.10.2023 року, в ході якого було оглянуто Інтернет ресурс офіційного сайту “Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП”, відповідно до якого було виявлено реєстрація “Государственное унитарное предприятие «Херсонская железная дорога» як юиридичної особи в фінансових, податкових органах рф;
- протоколом огляду від 09.05.2023 року приміщення кабінету начальника “Херсонської дистанції” електропостачання АТ “Укрзалізниця” за адресою: м.Херсон, вул. Паровозна 27, в ході якого було вивлені та вилучені документи,  зі зразками підпису ОСОБА_5 , які підтверджують діяльність останнього на посаді “начальника дистанции сигнализации и связи государственного книтарного предприятия “Херсонская желеная дорога” ; 
- протоколом огляду від 09.05.2023 року вилучених в ході огляду кабінету начальника “Херсонської дистанції” електропостачання АТ “Укрзалізниця” документів: “1.Приказ № 155 від 15.09.2022 “О проведении осеннего осмотра состояния охраны труда; 2. Приказ № 156 від 15.09.2022 «Об утверждении и введении в действие Положения об организации и проведении весенних и осенних осмотров состояния охраны труда; 3. Лист № 169 від 12.09.2022 «ректору Ростовського государственного университета путей сообщение от главного инженера ГУП УЖД; 4. Лист № 6 від 07.09.2022 «начальнику ОСОБА_7 від начальника станции Херсон ОСОБА_8 »;
- протоколом огляду документів від 26.02.2024 року в ході якого було оглянуто вилучені документальні матеріали в ході огляду від 13.10.2023, а саме: «Приказы и распоряжения Государственного унитарного предприятия “Херсонская железная дорога” , «Организационная структура вагонного депо Херсона, акт о передачи имущества», «Служебная записка», «План мерроприятий в зимний период 2022-2023»;
- висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-23/2016-ПЧ від 21.07.2023, відповідно до якої підписи на документах складених до 24.02.2022 та під час зайняття ним посади начальника Херсонської дистанції сигналізації та зв`язку в структурі незаконно створеного підприємства ГУП «Херсонська залізна дорога» збігаються та належать ОСОБА_5 (Документи вилучені в ході проведення оглядів);
- показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 до повномасштабного вторгнення працював на “дистанції Херсонській залізничній дорозі” старшим електромеханіком. Під час окупації м. Херсона в червні 2022 року стало відомо, що ОСОБА_5 погодився співпрацювати з окупаційною владою та зайняв посаду “керівника дистанції залізничної дороги в м.Херсоні” окупаційної влади. Від багатьох співробітників знає, що ОСОБА_5 запрошував їх працювати до окупаційного органу. Приблизно 10 відсотків від колективу перейшло працювати на окупаційну владу. Після деокупації м. Херсона, коли вони зайшли до будівлі Херсонської залізниці, було виявлено багато документації окупаційної влади, в тому числі за підписами ОСОБА_5 . З цих документів було встановлено посаду та посадові обов`язки ОСОБА_5 , в тому числі до його обов`язків входило організація та керування станцією для забезпечення руху поїздів, забезпечення зв`язку та радіозв`язку між станціями;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 до повномасштабного вторгнення працював на “Херсонській залізничній дорозі” старшим електромеханіком. Під час окупації м. Херсона в червні 2022 року стало відомо, що ОСОБА_5 погодився співпрацювати з окупаційною владою та зайняв посаду “керівника дистанції залізничної дороги в м.Херсоні” окупаційної влади. Від багатьох співробітників знає, що ОСОБА_5 запрошував їх працювати до окупаційного органу. ОСОБА_5 йому особисто також телефонував та пропонував вийти на роботу до ново створеного окупаційного органу, гарну заробітну плату. З документів, які були виявлені після деокупації м. Херсона було встановлено багато документації за підписом ОСОБА_5 , його посадові обов`язки. В його обов`язки входило організація та керування станцією для забезпечення руху поїздів, забезпечення зв`язку та радіозв`язку між станціями. Після деокупації також було встановлено, що було викрадено декілька автомобілів Залізничної дороги;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні, в ході якого він повідомив, що до повномасштабного вторгнення він працював разом з ОСОБА_5 в Херсонській залізниці. Заруцький тоді працював старшим електромеханіком. Деякий час під час окупації м. Херсона, він приходив до місця роботи, перевіряти приміщення будівлі, чи все з ними гаразд. В будівлі дільниці також знаходились представники охорони ВОХР. Одного разу в червні 2022 року, він прийшов на роботу за адресою: м.Херсон, вул. Привокзальна, та один з охоронців сказав, що приходив ОСОБА_11 , забрав в них всі ключі від приміщення, та вказав, що він тепер є головним на цій дільниці, який призначений новою владою, та за всіма питаннями треба звертатись до нього. Після цього від співпрацівників дистанції чув, що ОСОБА_5 шукає робітників до ново створеного окупаційного органу дистанції Херсонської залізничої дороги. В обов`язки ОСОБА_5 , як керівника, входило організація технологічного процесу, обслуговування пристроїв, які обслуговують дільницю, керівництво та організація роботи дистанції та зв`язку. Після деокупації м. Херсона було також виявлено недостачу багатьох цінних речей, техніки та транспортних засобів: ВАЗ 2124, трактор Т-40, екскаватор. Зі знайдених документів виявилось, що ОСОБА_5 деякі автомобілі передавав в тимчасове керування до інших дільниць, в тому числі на окуповану територію. Один автомобіль був знайдений на території СТО, що належить сину ОСОБА_5 .
Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані стороною захисту.
Показання допитаних судом свідків підтверджують добровільність дій ОСОБА_5 та не доведеність існування будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до останнього застосовувалися заходи фізичного та/або психічного примусу, внаслідок застосування якого ОСОБА_5 вимушено зайняв посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території правоохоронному органі.
Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_5 ознаки добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.
Посилання захисника ОСОБА_12 про порушення ст. 290 КПК України при закінченні досудового слідства та неознайомлені нею повністю з матеріалами кримінального провадження, суд вважає безпідставними.
Зі змісту статті 290 КПК України вбачається, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
З протоколу про надання доступу до матеріалів кримінального досудового розслідування від 19.03.2024 вбачається, що захиснику ОСОБА_12 надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження №22024230000000110 в 3-х томах (в тому числі аудіо, відео, текстові та інші електронні файли, додатки до протоколів оглядів, допитів та пред`явлення, з метою ознайомлення шляхом прослуховування та перегляду, сейф-пакет № 5822707 та пакет № 2, а також надано службовий ноутбут «Леново»). Факт надання стороні захисту всіх матеріалів та ознайомлення з ними підтверджується підписом захисника, яка також власноруч написала “ознайомилась з трьома томами у відповідності до описів до них та з речовими доказами у 2- х пакетах. Матеріали надані в повному обсязі, зауважень, заяв не маю”.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимог, передбачених ст.290 КПК України.
Таким чином, всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України доведена в повному обсязі.
При призначенні певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкціях ч.1 ст. 111-2 КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого та спричинені наслідки.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є раніше не судимою особою; відомості про наявність утриманців відсутні; дані про його перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні, перебуває у розшуку з 22.05.2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно якої - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Тож, враховуючи наведене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 переховується від суду, з урахуванням тяжкості і обставин вчиненого кримінального правопорушення, їх невідворотних наслідків, відсутності обставин, що пом`якшують, та наявності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого: вчинення злочину з використанням воєнного стану, з урахуванням особи обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченого покарання в межах санкцій ч.1 ст. 111-2 КК України лише в умовах ізоляції його від суспільства, з з позбавленням права обіймати будь які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги на строк 15 років, та з конфіскацією всього належного йому майна.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у повному обсязі.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.07.2023 року було накладено арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером 4825780700:07:000:0113, якою останній володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 598, виданий 12.07.2017, видавник: Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 призначається додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю, з метою забезпечення виконання вироку, арешт, накладений на зазначене вище майно, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, –
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять ) років з позбавленням права обіймати будь які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги на строк 15 років, та з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, застосований ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.12.2023 року - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі  ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.
Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади та займатись діяльністю рахувати з моменту відбуття  ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 основного покарання.
Стягнути з   ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 28680 гривень.
Арешт, накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.07.2023 року на майно, яке належить на праві приватної власності  ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером 4825780700:07:000:0113, якою останній володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 598, виданий 12.07.2017, видавник: Снігурівська державна нотаріальна контора Миколаївської області, - залишити без змін до виконання в частині конфіскації майна.
Речові докази: документи зі зразками підпису ОСОБА_5 – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

        Суддя	        ОСОБА_1