Провадження № 3/734/48/26 Справа № 734/4713/25 

ПОСТАНОВА
іменем України
25 березня 2026 року селище Козелець
Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., при секретарі Ієвлевій О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
25.10.2025 о 17:30 год. в Чернігівській області, Чернігівському районі, с. Новий Шлях, вул. Центральна, 8, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер відмовився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку в Козелецькій ЛІЛ за адресою: с-ще Козелець вул. Розумовських, 45 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). 
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав повністю та пояснив, що його працівники поліції не зупиняли. За кермом у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Коли приїхали працівники поліції він перебував у своєму авто у непритомному стані. 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493895 від 25.10.2025, згідно з яким 25.10.2025 о 17:30 год. в Чернігівській області, Чернігівському районі, с. Новий Шлях, вул. Центральна, 8, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер відмовився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку в Козелецькій ЛІЛ за адресою: с-ще Козелець вул. Розумовських, 45 відмовився. Подія фіксувалась на службову бодікамеру 0032;
- направленням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.10.2025 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Огляд не проводився;
- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд не проводився;
- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , із яких виходить, що вона була очевидцем того, як ОСОБА_1 на своєму автомобілі в центрі села їздив по тротуару та клумбам, заїжджав на сходи магазину. Його дії були неадекватними. Коли автомобіль заглох, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і почав його бити. Після цього знову сів в автомобіль і заснув. Вона викликала поліцію, до приїзду якої весь час перебувала біля автомобіля ОСОБА_1 . Останній залишався в автомобілі до приїзду поліцейських і його не покидав. 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.10.2025 року, відповідно до яких 25.10.2025 о 17 год. 30 хв. у с.Новий Шлях по вул. Центральна, ОСОБА_1 керівав автомобілем марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2 із великою швидкістю та ледь не позбивав людей. На її зауваження ніяк не реагував. Потім цього автомобіль зламався, після чого ОСОБА_1 у ньому заснув;
- довідкою поліцейського СРПП ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 22.02.2024 року;
- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, яке було знято місцевими мешканцями, із якого вбачається, як автомобіль «Таврія» зеленого кольору на великий швидкості їздить по центру села. Водій явно поводить себе неадекватно. Їздить то прямо, то по колу із відчиненими водійськими дверцятами. 
- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з боді-камери поліцейського, із якого вбачається, як поліцейські прибувають на місце та підходять до автомобіля марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору. У автомобілі на водійському сидінні знаходиться чоловік, який спить. Поліцейські відчувають із салону авто сильний запах алкоголю та починають його будити. Останній просинається. Поліцейські встановлюють його особу. Ним виявляється ОСОБА_1 . Останньому працівники поліції повідомляють, що прибула за викликом місцевих мешканців. ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Останній відмовляється, посилаючись на те, що автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував. При цьому погоджується їхати до лікарні. По прибуттю до лікарні, ОСОБА_1 у присутності медичних працівників поводить себе неадекватно, агресивно, висловлюється в бік працівників поліції нецензурною лайкою та погрожує їм. На кілька запитань поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вимагає докази керування ним транспортним засобом. Після цього поліцейський демонструє ОСОБА_1 відео, на що той заперечує проти нього, як доказу. Після цього поліцейський знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та попереджає, що його дії можуть бути розцінені як відмова. ОСОБА_3 вкотре каже що не керував автомобілем та просить надати докази такого керування. Після цього поліцейський оголошує ОСОБА_1 , що його дії розцінюються, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого на останнього було складено протокол за порушення вимог п.2.5 ПДР за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
При цьому суд констатує, що на вимогу працівників поліції, які виявили ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 мав виконувати передбачені законом вимоги поліцейського щодо огляду на стан сп`яніння, але відмовився від виконання такої вимоги. 
Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак таких дій не вчинив.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин стороною захисту не надано.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію дій ОСОБА_1 , які поліцейський вірно визначив, як відмову від проходження такого огляду.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №493895 від 25.10.2025 відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить дату і місце його складання, посаду, прізвище, ім`я та по батькові особа, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 як в суді так і письмовими, та даними відео, яке було знято місцевими мешканцями. 
Підставою для висунення ОСОБА_1 вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння стало суб`єктивне припущення поліцейського про перебування зазначеної особи у стані сп`яніння, яке ґрунтувалося на наявності у неї передбачених п. 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, ознак наркотичного сп`яніння.
Висунення такої вимоги призвело до виникнення у водія обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а дії ОСОБА_1 явно були такими, що не ставили під сумнів факт відмови.
На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку було необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.
Таким чином дії працівників поліції відповідають вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суддя, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 гривень 60 копійок судового збору. 
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2026 року.

Суддя