Провадження №	1-кп/447/155/26	
Справа №	447/73/26	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №12025141250000577, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2025, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину з інвалідністю, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , дізнавшись від особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (надалі ОСОБА 1) про можливість отримання компенсації від держави за послуги «Муніципальна няня», порядок її отримання та перелік необхідних документів, 01.03.2023 у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці та часі, уклала із особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (надалі ОСОБА 2) договір №2 від 01.03.2023 про надання послуг по догляду за дитиною віком до трьох років.
У подальшому ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підроблення офіційних документів та їх використання для незаконного отримання компенсації за послуги «Муніципальна няня», у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці, шляхом власноручного проставлення підпису, підписала офіційні документи, які надають права, а саме, акти про надану послугу «муніципальна няня» за березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 року, березень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року, у яких особисто власноручно у графі «Заявник» проставила свій підпис, зміст яких не відповідав дійсності, оскільки ОСОБА 2 послуги щодо догляду за дитиною фактично не здійснювались.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила за попередньою змовою групою осіб підроблення офіційного документа, який надає права, з метою його використання, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , дізнавшись від ОСОБА 1 про можливість отримання компенсації від держави за послуги «Муніципальна няня», порядок її отримання та перелік необхідних документів, 01.03.2023 у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці та часі, уклала із ОСОБОЮ 2 договір №2 від 01.03.2023 про надання послуг по догляду за дитиною віком до трьох років та передала ОСОБІ 1 пакет документів (копії паспорта, свідоцтва про народження дитини та реквізити банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Приватбанк») для подальшого оформлення виплат.
У подальшому ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння шахрайським способом бюджетними коштами, вступила у злочинну змову з ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, та з якими попередньо домовилася, що гроші у вигляді компенсації за послугу «муніципальна няня» можна поділити між собою, при цьому самі послуги фактично надаватися не будуть.
З метою створення видимості виконання умов вказаного договору та отримання платіжних документів, які необхідно було подавати у Відділ як підтвердження здійснених витрат, ОСОБА_3 , особисто, через власний банківський рахунок, здійснювала перерахування грошових коштів на банківський рахунок ОСОБИ 2 НОМЕР_2 та отримавши платіжні документи, передавала їх ОСОБІ 1, при цьому жодних послуг від ОСОБИ 2 з догляду за дитиною не отримувала. З цією ж метою, ОСОБА 1 в період з березня 2023 по травень 2024 років самостійно складала акти надання послуг по догляду за дитиною, які в подальшому підписувалися ОСОБОЮ 2 як «виконавцем», а також підписувались ОСОБА_3 в графі «заявник», що надавало підстави для отримання компенсаційних виплат. 
Далі, використовуючи своє службове становище, ОСОБА 1 передала зазначені документи уповноваженій особі Відділу, яка, не будучи поінформованою про їх фіктивність, оформила справу №495967 та ухвалила рішення про призначення компенсаційних виплат на рахунок ОСОБА_3 .
У межах погодженої між учасниками схеми, спрямованої на заволодіння шахрайським способом бюджетними коштами, ОСОБА_3 забезпечувала перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБИ 2 щомісячно, у період з березня 2023 року по травень 2024 року, при цьому жодних послуг по догляду за дитиною фактично не отримувала, після чого платіжні документи передавала ОСОБІ 1 для подання у Відділ та отримання компенсаційних виплат. Після надходження коштів у вигляді державної компенсації на банківський рахунок ОСОБА_3 , грошові кошти згідно заздалегідь погодженого плану розподілялись між учасниками злочинної схеми.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, шляхом обману, заволоділа бюджетними коштами у період з березня 2023 по травень 2024 року у загальній сумі 101 904 (сто одна тисяча дев`ятсот чотири) гривні, чим завдала матеріальної шкоди Управлінню соціального захисту населення Стрийської РДА на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб вчинила заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України. 
09.01.2026 разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 08.01.2026 між начальником Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях, погодилася на визначене покарання, узгоджене сторонами угоди.
Під час укладення угоди про визнання винуватості сторони узгодили міру покарання ОСОБА_3 , а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 1 року і 6 місяців позбавлення волі.
Крім цього, сторони досягли порозуміння щодо можливості звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі положень ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила, встановлені КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою і прокурором за участю захисника, та призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнала себе винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши думку сторін судового провадження, які підтримали угоду про визнання винуватості, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Дії обвинуваченої обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнає повністю.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.
Представником потерпілого у кримінальному провадженні – Управління соціального захисту населення Стрийської РДА (код ЄДРПОУ 25260251) – головним спеціалістом з правової роботи відділу організаційно-кадрової та правової роботи УСЗН Стрийської РДА ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Судових витрат не понесено.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.01.2026 між начальником Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченою  ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №12025141250000577, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2025.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити  ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити  ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя                 ОСОБА_1