ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/4808/25
Головуючий у першій інстанції – Коротка А. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1034/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.
секретар: Шкарупа Ю.В. 
Позивач: Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2026 року у справі за позовом Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (суддя Коротка А.О.), ухвалене в м.Прилуки, повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року Комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області (далі – КП «Прилукитепловодопостачання») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати за житлово-комунальні послуги у розмірі 101 737,75 грн. Позов мотивовано тим, що абонентський номер споживача НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито на ОСОБА_1 , яка є споживачем житлово-комунальних послуг. За доводами позивача, станом на 01 липня 2025 року за відповідачем утворилася заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 101 737,75 грн.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2026 року позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 27 379 грн 44 коп.; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради судовий збір у розмірі 814 грн 53 коп. Рішення суду мотивовано тим, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з липня 2023 року по червень 2025 року, тобто в межах строку позовної давності та з урахуванням дати набуття дочкою відповідачки права власності на неї, оскільки спадкоємець відповідає за борги спадкодавця лише в межах вартості спадкового майна, оцінка якого в матеріалах справи відсутня. Також суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що борг колишньої власниці квартири ОСОБА_2 виник ще у 2014 році та до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), але КП «Прилукитепловодопостачання» не зверталося до суду з позовом до неї про стягнення такої заборгованості, а також те, що право власності на квартиру у ОСОБА_3 виникло лише 06 липня 2023 року, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за житлово-комунальні послуги за період часу з 01 січня 2014 року по червень 2023 року.
В апеляційній скарзі КП «Прилукитепловодопостачання» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що про прийняття спадщини позивач дізнався із заяви ОСОБА_1 від 15 серпня 2025 року, тобто з вказаної дати у позивача є шість місяців на звернення до суду. КП «Прилукитепловодопостачання» вказує, що на період дії карантину було продовжено строки позовної давності з 02 квітня 2020 року по 30 червня 2023 року, а на період дії воєнного стану строки позовної давності було продовжено з 30 січня 2024 року по 03 вересня 2025 року. Отже, на думку позивача, ним не було пропущено строків позовної давності та строків пред`явлення вимог до спадкоємця при зверненні до суду з даним позовом.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності КП «Прилукитепловодопостачання» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Іншими видами діяльності є: забір, очищення та постачання води.
Позивач є постачальником житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Абонентський номер споживача НОМЕР_1 .
Квартира АДРЕСА_2 на праві власності належала ОСОБА_2 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.65).
06 липня 2023 року державним нотаріусом Другої прилуцької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є її двоюрідна онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відмовою спадкоємиці, рідної племінниці спадкодавиці, ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61).
06 липня 2023 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.62).
З 07 липня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 (а.с.58, 59).
15 серпня 2025 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до КП «Прилукитепловодопостачання» із письмовою заявою, в якій просила здійснити перерахунок заборгованості за особовим рахунком НОМЕР_1 (а.с.57). 
У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив, що станом на 01 вересня 2025 року заборгованість згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ОСОБА_2 , становить 103 714 грн 71 коп. (49 743 грн 51 коп. по водопостачанню та 53 971 грн 20 коп. по теплопостачанню) (а.с.56). Договір про надання послуг не укладався, а у підприємства відсутні дані про належного власника квартири. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком за надані послуги у період з 01 січня 2014 року по липень 2025 року за особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 01 липня 2025 року наявна заборгованість за оплату наданих житлово-комунальних послуг у розмірі 101 737,75 грн (а.с.4-44).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст.16 ЦК України.
Відповідно до приписів ст.4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. 
За змістом ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Індивідуальний споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17, від 02 жовтня 2024 року у справі № 755/292/22.
За змістом ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Приписами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Виходячи зі змісту наведених норм та проаналізувавши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Прилукитепловодопостачання» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з липня 2023 року по червень 2025 року.
Доводи апеляційної скарги щодо невиконання відповідачкою обов`язку повідомлення про зміну власника житла не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ст.1282 ЦК України).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим відповідачем, борг за житлово-комунальні послуги у попередньої власниці квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 виник з 01 січня 2014 року. Проте КП «Прилукитепловодопостачання» до смерті ОСОБА_2 (10 січня 2017 року) не зверталося з позовом до неї про стягнення заборгованості, у той час як нарахування оплати за надані послуги здійснюється щомісяця і відповідно позивач достовірно був обізнаний про наявність за вказаною адресою заборгованості зі сплати за житлово-комунальні послуги і не був позбавлений можливості отримати відомості про зареєстрованих у вказаному житловому приміщенні осіб, а також у встановлені законом строки дізнатися про смерть ОСОБА_2 та прийняття спадщини неповнолітньою донькою відповідачки, звернувшись до відповідних дежавних органів із відповідними запитами. Отже, КП «Прилукитепловодопостачання» пропустило шестимісячний строк з дня одержання спадкоємцем боржника свідоцтва про право на спадщину для звернення з вимогою про сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, а відтак позбавлене права вимоги кредитора до спадкоємців боржника.
Оскільки ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 у липні 2023 року, і саме з цього часу обов`язок з оплати наданих житлово-комунальних послуг покладено на неї, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідачки як законного представника теперішньої власниці квартири і як особи, яка також зареєстрована за вказаною адресою, на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з дати такого набуття – з липня 2023 року по червень 2025 року.
Не можуть бути прийняті до уваги посилання КП «Прилукитепловодопостачання» на продовження строків позовної давності на період дії карантину та на період воєнного стану, оскільки в даній справі суд не застосовував строки позовної давності, а відмовив з підстав спливу визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців. 
Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2026 року.

Головуючий: Судді: