ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
23 лютого 2026 року 	Справа № 640/34933/21 ЗП/280/821/25  м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (далі – відповідач 2) про стягнення заборгованості.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року у справі №640/34933/21 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст.ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. 
02 квітня 2025 року матеріали адміністративної справи №640/34933/21 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Черновій Ж.М.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/34933/21 (ЗП/280/821/25) та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.07.2021 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2021 року №9196113958 з додатком №3 (розрахунок суми бюджетного відшкодування), яким заявлено до бюджетного відшкодування 206 449 971 грн ПДВ. 24.09.2021 із затримкою проти встановленого законом строку, позивач отримав бюджетне відшкодування лише частково від заявленої суми, а саме в розмірі 203 478 938 грн. Решта заявленої до бюджетного відшкодування суми залишається неповернутою станом на дату подання позову. Позивач вважає, що законних підстав, які б могли зумовити затримку бюджетного відшкодування в частині 206 449 971 грн та невідшкодування досі в частині 2 971 033 грн – відсутні. Зазначено, що сума, заявлена позивачем до відшкодування, не формувалась ані за рахунок від`ємного значення, що виникло за операціями за період до 1 липня 2015 року, ані за рахунок від`ємного значення, що виникло за операціями із придбання товарів/ послуг за період до 1 січня 2017 року платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування. Оскільки випадки, визначені п.200.11 ст.200 ПК України, не мали місця при формуванні позивачем суми бюджетного відшкодування, заявлена позивачем у декларації за червень 2021 року сума бюджетного відшкодування підлягає відшкодуванню виключно за результатами камеральної перевірки. Документальна перевірка щодо таких сум проводитись не може. За результатами подання позивачем декларації за червень 2021 року із заявленою сумою бюджетного відшкодування, така декларація підлягала камеральній перевірці в обов`язковому порядку, з урахуванням даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, Єдиного реєстру податкових накладних. Враховуючи граничні строки подання декларації (20.07.2021), камеральна перевірка мала бути проведена до 19.08.2021 включно. Також позивач звертає увагу, що за даними Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшодування податку на додану вартість камеральна перевірка податкової декларації з реєстраційним номером 9196113958 начебто закінчена 25.08.2021 (при тому, що граничний строк для проведення такої перевірки за розрахунками позивача – 19.08.2021 і 20.08.2021 – за даними Реєстру заяв). Тобто камеральна перевірка декларації позивач фактично проведена. При цьому дані Реєстру свідчать про завершення перевірки з порушенням строку встнановленого законом. У разі виявлення порушень за результатами такої перевірки мав бути складений акт камеральної перевірки, яким мав бути надісланий до 27.08.2021 включно. Позивач акт камеральної перевірки не отримував ані до 27.08.2021, ані пізніше. Відсутність акту камеральної перевірки, який за законом складається тільки у випадку виявлення порушень, свідчить, що камеральною перевіркою не встановлено будь-яких порушень при формуванні позивачем заявленого бюджетного відшкодування за червень 2021 року. 
Однак, на підставі наказу №561 від 18.08.2021 була проведена документальна позапланова перевірка позивача з посиланням як на підставу - пп.78.1.8 ПК України, за результатами якої складено Акт перевірки від 17.09.2021 №880/31-00-04-02/20027449 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування. Така перевірка не є перевіркою в рамках встановленого законом (зокрема ст.200 ПК України) порядку відшкодування ПДВ в цілому, і п.200.11 зокрема. Позивач вважає, що заявлена сума бюджетного відшкодування не відповідає зазначеним критеріям, така сума не може узгоджуватись за результатами документальної перевірки. А якщо така документальна перевірка і була проведена, то за відсутності належних підстав для неї, фактичні дії з її проведення є нікчемними і не потрапляють в алгоритм відшкодування ПДВ встановлений у ст.200 ПК України. А суми, заявлені позивачем до відшкодування за червень є узгодженими виключно за результатами камеральної перевірки, якою жодних порушень виявлено не було. Позивач зауважує, що всі наступні дії відповідача 1 щодо внесення інформації до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість є нікчемними та не створюють правових наслідків в рамках алгоритму бюджетного відшкодування. Позивач зазначає, що всю суму, заявлену позивачем у декларації за червень 2021 року до бюджетного відшкодування слід вважати узгодженою з 28.08.2021. Виходячи з п.200.1.3 ПКУ, позивач мав отримати суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в повному обсязі – 03.09.2021. Проте, бюджетне відшкодування було повернуто з порушенням строків, визначених ПКУ, та не в повному обсязі, а отже право позивача є порушеним. 
Також позивач зазначає, що посадові особи відповідача 1 діяли всупереч ПКУ та наказу №561 від 18.08.2021, незаконно розширили предмет перевірки власне від`ємного значення з поширенням перевірки на суму до бюджетного відшкодування. При тому, що бюджетне відшкодування і від`ємне значення є відмінними категоріями, і чітко розрізняються в ПКУ. А перевірки бюджетного відшкодування, в загальному випадку не передбачені ПКУ. ПКУ прямо забороняє проведення документальної перевірки з бюджетного відшкодування за відсутності підстав передбачених п.200.11 ПКУ. Таким чином перевірка проведена за наказом №561 від 18.08.2021 та оформлена Актом перевірки від 17.09.2021 №880/31-00-04-02/20027449 не створює правових наслідків для процедури бюджетного відшкодування, передбаченої ст.200 ПКУ, тобто не може бути підставою для затримки бюджетного відшкодування та/ або зменшення його розміру. Просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до наказу контролюючого органу від 18.08.2021 №561 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПКУ проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з ПДВ за червень 2021 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 17.09.2021 №880/31-00-04-02/20027449. За результатами проведеної перевірки (з уразуванням відповіді на заперечення на акт перевірки) встановлено порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, пп.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6, ст.198, п.200.1, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми, заявленої до відшкодування з бюджету на суму ПДВ 2 971 033 грн. На підставі висновків акту перевірки Центральним МУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.10.2021 №66431040201 про завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 2 971 033,28 грн та застосовано штрафні санкції на 1 485 516,64 грн. Наразі прийняте податкове повідомлення–рішення від 23.10.2021 №66431040201 на підставі акту від 17.09.2021 №880/31-00-04-02/20027449 в судовому порядку є не скасованим. У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків. Тобто, сума бюджетного відшкодування підлягає поверненню лише якщо дана сума стане узгодженою. В даній справі податкове повідомлення-рішення від 23.10.2021 №66431040201, яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 2 971 033,28грн та застосовано штрафні санкції на 1 485 516,64 грн є не скасованим. Таким чином, в даній справі по декларації за червень 2021 року зменшено суму бюджетного відшкодування на 2 971 033грн, а предмет спору відсутній. За таких обставин, враховуючи що предметом позову є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України в м.Києві заборгованості з відшкодування ПДВ у розмірі 2 971 033 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2021 року, а також наявність механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, таких спосіб захисту як стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України в м.Києві на користь позивача заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ є неправомірним. Тому твердження позивача щодо порушення відповідачем вимог чинного законодавства та протиправності бездіяльності відповідача 1 не відповідають фактичним обставинам справи. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ за декларацією від 16.07.2021 №9196113958 (червень 2021) в сумі 203 478 938,00 грн надійшла 24.09.2021 у вигляді платіжного доручення від 17.09.2021 №84960733. В той же день, тобто в день отримання інформації з Реєстру – Головним управлінням Казначейства здійснено перерахування коштів з бюджетного рахунку на рахунок позивача. Головним управлінням Казначейства було відшкодовано ПДВ позивачу в сумі 203 478 938,00 грн за червень 2021, в межах строку визначеного Порядком №26 та ПК України, тобто протягом 5 операційних днів. До Головного управління Казначейства інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ по позивачу за червень 2021 року в розмірі 206 449 971,00 грн – не надходило, відповідно не було підстав для перерахування. Позивач в позовній заяві не обґрунтував яким чином Головне управління порушило його права, свободи та законні інтереси. Адже вимоги до Головного управління позивачем заявлено не було. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
У відповіді на відзив відповідача 1 позивач зазначив, що на момент призначення та проведення позапланової перевірки позивача застосовувалось обмеження можливості контролюючих органів перевіряти бюджетне відшкодування лише за періоди до 1 липня 2015 року та до 1 січня 2017 року (у випадку придбання товарів/ послуг у платниів податку, що використовували спеціальний режим оподаткування). Порушення прав позивача спричинено неправомірними діями відповідача 1, направленими на затягування узгодження бюджетного відшкодування та бездіяльністю контролюючих органів. Оскільки перевірка є незаконною, то її наслідки є нікчемними, тобто як сама перевірка, так і прийняті на її підставі податкові повідомлення-рішення не створюють будь-яких правових наслідків та не можуть бути підставою для затримки повернення бюджетного відшкодування. З огляду на очевидну та однозначну незаконність перевірки вбачається, що єдиною метою такої перевірки є затягування повернення бюджетного відшкодування. Тобто порушення прав позивача полягає і позбавленні його права на розпорядження власним майном. Оскарження результатів позапланової документальної перевірки не може призвести до реального поновлення порушених прав позивача. Наразі позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 23.10.2021 №66431040201 в судовому порядку, однак судове оскарження податкового повідомлення-рішення жодним чином не свідчить про визнання позивачем неузгодженості бюджетного відшкодування. Судова справа щодо оскарження податкового повідомлення-рішення має самостійний предмет та підстави позову, відмінні від предмету та підстав позову в даній справі. Позивач звернувся із позовом у даній справі з метою пришвидшення отримання належного йому бюджетного відшкодування, яке вже має статус узгодженого, незважаючи на наявність податкового повідомлення-рішення, що оскаржується. 
У відповіді на відзив відповідача 2 позивач зазначив, що стягнення бюджетного відшкодування та пені на користь позивача вимагає залучення відповідача 2. Ефективний спосіб захисту прав позивача повинен забезпечувати якнайшвидше повернення бюджетного відшкодування з позбавленням відповідача 1 можливості і надалі затягувати повернення бюджетного відшкодування.
Від відповідача 1 до суду надійшли заперечення, в яких зазначено, що предметом спору є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України в м.Києві заборгованості з відшкодування ПДВ, а не правомірність проведення позапланової перевірки позивача. Позивачем не надано доказів прийняття судом рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2021 №66431040201. 
Від позивача до суду надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та у разі задоволення позову стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 39885,00грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 та відповідача 2.
Від відповідача 2 до суду надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких просить відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Від позивача надійшли пояснення щодо заперечення відповідача 2 та клопотання відповідача 1 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача зазначив, що станом на день подачі пояснень досі наявна заборгованість бюджету з решти заявленого до відшкодування ПДВ у сумі 2 971 033 грн, а тому даний судовий спір для Позивача є актуальним. Позивач надає актуальний розрахунок пені щодо недоотриманого бюджетного відшкодування у сумі 2 971 033 грн з дня виникнення підстав для нарахування пені до дати складання письмових пояснень. Позивач оскаржив в судовому порядку податкове повідомлення-рішення від 23.10.2021 №66431040201, відповідно до чого був поданий адміністративний позов до Окружного адміністративного суду міста Києва, присвоєно єдиний унікальний номер справи №640/2291/22. У зв`язку із ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справа №640/2291/22 була передана на розгляд до Київського окружного адміністративного суду. 25 листопада 2024 року Київським окружним адміністративним судом було винесене рішення у справі №640/2291/22, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Відповідача-1 від 23.10.2021 №66431040201. В Рішенні від 25.11.2024 було зазначено, що проведена відносно Позивача перевірка була незаконна, а тому її наслідки є нікчемними. Оскільки податкова перевірка щодо Позивача визнана незаконною, оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, відповідно відсутні будь-які підстави для затримання бюджетного відшкодування Позивачу.
До суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник відповідача 1 зазначив, що на час звернення з позовом по даній справ, прийняте податкове повідомлення – рішення від 23.10.2021 №66431040201 оскаржувалося в судовому порядку і дане грошове зобов`язання не є узгодженим відповідно до Податкового кодексу України. Враховуючи відсутність підстав для бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми, відсутні також підстави для нарахування та стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «АДМ Юкрейн» пені. Центральне МУ ДПС звертає увагу суду, що предметом розгляду справи №640/34933/21 є стягнення з Державного бюджету України через Головне Управління Державної казначейської служби в м. Києві заборгованості з відшкодування ПДВ та пені, а не правомірність проведення позапланової перевірки позивача. Таким чином, твердження позивача про незаконність проведеної перевірки, результати якої оформлені Актом перевірки від 17.09.2021 № 880/31-00-04-02/20027449, є необгрунтованими, оскільки предметом даного позову є саме факт невідшкодування з бюджету заявленої суми у розмірі 2 971 033,00 грн, яка на час звернення з позовом є неузгодженою. Щодо позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне Управління Державної казначейської служби в м. Києві заборгованість з відшкодування ПДВ у розмірі 2 971 033,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2021 року та пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що станом на 26.11.2021 року дорівнює 1 189 512,19 грн. (із відповідним збільшенням за кожен день прострочки), за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, Центральне МУ ДПС зазначає про їх передчасність. Сума бюджетного відшкодування підлягає поверненню лише якщо дана сума стане узгодженою. В нашій справі сума бюджетного відшкодування станом на час звернення Позивачем з позовом була не узгодженою, так як тривав процес судового оскарження податкового повідомлення-рішення, яким Позивачу зменшили бюджетне відшкодування в розмірі 21 983 871,17 грн. Таким чином, в даній справі на час звернення з позовом до суду був відсутній предмет спору, так як сума бюджетного відшкодування була не узгодженою, і предмет спору відсутній. Крім того, враховуючи відсутність підстав на час звернення з позовом до суду для бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми, відсутні також підстави для нарахування та стягнення з Державного бюджету України станом на 26.11.2021 року на користь ТОВ «АДМ Юкрейн» пені в розмірі 1 189 512,19 грн.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.
16.07.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість №9196113958 за червень 2021 року, у якій визначено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 206 449 971 грн
Одночасно з декларацією ТОВ «АДМ Юкрейн» було подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до наказу контролюючого органу від 18.08.2021 №561 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПКУ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з ПДВ за червень 2021 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 17.09.2021 №880/31-00-04-02/20027449.
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було встановлено порушення платником податків пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, що призвело до завищення суми, заявленої до відшкодування з бюджету на суму ПДВ 2 971 033 грн. 
На підставі зазначеного Акту перевірки, 23.10.2021 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення №66431040201 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 2 971 033,28 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 485 516,64 грн.
За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України від 20.12.2021 №28513/6/99-00-06-01-02-06 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.10.2021 №66431040201, а скаргу ТОВ «АДМ Юкрейн» - без задоволення.
24.09.2021 до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві надійшла інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ за декларацією від 16.07.2021 №9196113958 (червень 2021) в сумі 203 478 938,00 грн у вигляді платіжного доручення від 17.09.2021 №84960733. В той же день Головним управлінням Державної казначейської служби України у м.Києві здійснено перерахування коштів з бюджетного рахунку на рахунок позивача, відшкодовано ПДВ позивачу в сумі 203 478 938,00 грн за червень 2021 року.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.10.2021 №66431040201 протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва. 
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа №640/2291/22 отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі №640/2291/22 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.10.2021 №66431040201.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року по справі №640/2291/22 апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року - залишено без змін.
Позивач з вимогами про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві заборгованості з відшкодування ПДВ у розмірі 2 971 033 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2021 року, стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України.
За приписами підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Порядок дій державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ врегульовано нормами статті 200 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. 
Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
В пункті 200.10 статті 200 Податкового кодексу України вказано, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Нормами пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
У відповідності до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Згідно з пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Згідно із пунктом 60.5 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що у разі скасування податкового повідомлення-рішення, яким, зокрема, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, останнє вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду. 
При цьому, на наступний робочий день, після отримання відповідного рішення, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість визначає Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (далі - Порядок № 26).
Пунктом 6 Порядку №26 передбачено, що інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДПС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Відповідно до пункту 7 Порядку №26 у разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДПС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДПС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.
Пунктом 10 Порядку №26 передбачено, що внесення даних до Реєстру посадовими особами (уповноваженою особою) ДПС та Казначейства здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
Згідно з пунктом 12 Порядку №26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку або небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.
Наведене дає підстави для висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику ПДВ суму бюджетного відшкодування протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої.
Таким чином, задля повернення позивачу суми з податку на додану вартість за червень 2021 року контролюючий орган повинен був внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, для забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.
Судом установлено, що ТОВ «АДМ Юкрейн» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2021 року, у якій визначено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 206 449 971 грн, одночасно з декларацією було подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до наказу контролюючого органу від 18.08.2021 №561 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПКУ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Юкрейн» з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з ПДВ за червень 2021 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 17.09.2021 №880/31-00-04-02/20027449.
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було встановлено порушення платником податків пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, що призвело до завищення суми, заявленої до відшкодування з бюджету на суму ПДВ 2 971 033 грн. 
На підставі зазначеного Акту перевірки, 23.10.2021 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення №66431040201 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 2 971 033,28 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 485 516,64 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено ТОВ «АДМ Юкрейн» до суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі №640/2291/22 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.10.2021 №66431040201.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року по справі №640/2291/22 апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року - залишено без змін.
Відтак, рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі №640/2291/22 набрало законної сили 29 квітня 2025 року, а отже сума бюджетного відшкодування за червень 2021 року набула статусу узгодженої з дня набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі №640/2291/22.
За таких обставин, в силу вимог абзацу другого пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України після закінчення 29.04.2025 процедури судового оскарження Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на наступний робочий день після отримання відповідного рішення було зобов`язано внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника ТОВ «АДМ Юкрейн». 
Відповідач 1 наполягає, що на час звернення з позовом сума 2 971 033 грн була неузгодженою, оскільки тривав судовий спір щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2021 №66431040201, а отже вимоги про стягнення є передчасними.
Разом з тим, суд виходить із того, що при вирішенні спору суд оцінює наявність порушення права станом на момент ухвалення рішення, а також бере до уваги зміну фактичних і правових підстав спору протягом розгляду.
У відповідності до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Як було зазначено вище, рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі №640/2291/22 набрало законної сили 29 квітня 2025 року, а отже сума бюджетного відшкодування за червень 2021 року набула статусу узгодженої з дня набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року по справі №640/2291/22.
Відтак, у відповідача 1 не було підстав для невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача. 
Отже, заперечення відповідача 1 про відсутність предмета спору в силу неузгодженості суми втратило підстави після набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/2291/22, яким податкове повідомлення-рішення, що зменшувало бюджетне відшкодування, скасовано. За таких обставин правова перешкода для відшкодування 2 971 033 грн відсутня, а неповернення цієї суми свідчить про триваюче порушення майнового права платника.
Відповідач 1 зазначає, що інформація про узгодженість бюджетного відшкодування відображається в Реєстрі органом ДПС на наступний робочий день після виникнення відповідного випадку, а узгоджена сума стає доступною Казначейству для виконання та перераховується у строки, визначені ПК України. 
З наведеного випливає, що контролюючий орган зобов`язаний забезпечити коректне відображення узгодженої суми у Реєстрі після виникнення правової підстави для узгодження/після завершення спору на користь платника; Казначейство здійснює перерахування на підставі даних Реєстру в межах процедурних строків.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідчем 1 жодні дії спрямовані на забезпечення внесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування всіх необхідних даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 2 971 033 грн по декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року вчинені не були, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності. 
Згідно з діючим податковим законодавством у контролюючого органу не має іншого варіанту дії крім внесення суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування після набрання судовим рішенням законної сили про скасування податкового повідомлення-рішення. Так само і в органів Держказначейства України відсутній інший варіант поведінки крім перерахування суми бюджетного відшкодування після з`явлення її в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Суд зазначає, що наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Тобто, у спірних правовідносинах відсутня дискреція відповідачів приймати рішення на власний розсуд, оскільки їх обов`язок полягає в одній конкретній дії відповідно для кожного.
Стосовно аргументів позивача щодо ефективного способу захисту прав платника податку шляхом стягнення з Державного бюджету суми бюджетного відшкодування, з посиланням на практику Верховного Суду та позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через відповідача 2 на користь позивача бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2 971 033 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2021 року, суд зазначає наступне.
Положення статті 200 Податкового кодексу України та Порядку №26 встановлюють певний правовий алгоритм дій та юридичних наслідків як для платника податків, так і для податкового органу, за наслідками подання платником податку до контролюючого органу та прийняття в електронній формі податкової декларації з показниками ПДВ та відповідної заяви про повернення таких сум бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, тобто у відповідності до існуючого вище порядку.
При цьому, Порядок №26 передбачає інформаційне наповнення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків саме контролюючими органами.
Передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.
Відтак, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум для цілей перерахування на рахунки платника податку.
Таким чином, належним способом захисту порушеного права, з урахуванням положень Порядку №26, який передбачає автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ органом казначейства лише після внесення контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних про узгоджену суму такого бюджетного відшкодування, є саме зобов`язання податкового органу вчинити певні дії щодо внесення до вказаного Реєстру таких даних.
Відповідна правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04.02.2021 у справі № 280/4245/19, від 08.12.2022 у справі №200/9501/19-а та від 31.03.2023 у справі №160/13068/20, яка є обов`язковою для застосування адміністративним судом відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету через відповідача 2 на користь позивача бюджетної заборгованість з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2 971 033 грн. 
Стосовно позовних вимог в частині стягнення на користь позивача пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, суд зазначає, що за змістом пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Відповідно до пункту 200.15 статі 200 Податкового кодексу України, після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Приписами пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Як зазначалось вище, сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість набула статусу узгодженої 29 квітня 2025 року, а відтак мала бути відшкодована позивачу в строки, визначені у статті 200 Податкового кодексу України.
Оскільки заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, про стягнення якої заявлено позовні вимоги у даній справі, не погашено, позовні вимоги про стягнення пені за порушення строків відшкодування суми узгодженого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є передчасними з огляду на те, що при нарахуванні пені підлягає застосуванню облікова ставка Національного банку України, яка діє, у тому числі, на день погашення заборгованості.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.
Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, з метою ефективного захисту порушеного права позивача з урахуванням частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування інформації щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 2 971 033 грн, яка виникла на підставі декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" з податку на додану вартість за червень 2021 року та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування всі необхідні дані про узгодженість бюджетного відшкодування у розмірі 2 971 033 грн, яка виникла на підставі декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" з податку на додану вартість за червень 2021року.
Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).
На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. 
Розглядаючи вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.
Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, відповідачем 1 заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу в обґрунтування якого вказано, що в матеріалах справи відсутні докази попереднього погодження послуг, до детального опису виконаних робіт позивачем включені витрати на послуги, які не потребують значних затрат часу з боку адвоката щодо підготовки додатків до позовної заяви, направлення засобами поштового зв`язку, крім того аналіз законодавчої бази, судової практики не вимагає у фахівця у галузі права значних зусиль та затрат часу. Отже, з наявних матеріалів справи вбачається, що представником не надано достатніх документів, які б підтверджували фактично понесені витрати позивачем на правничу допомогу, тому розмір заявлених витрат на правничу допомогу повинно бути зменшено, оскільки заявлений розмір витрат є завищений. Враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, заявлені судові витрати у сумі 39885,00 грн на допомогу ТОВ «АДМ Юкрейн» є неспівмірним та не обґрунтованим.
Відповідачем 2 подано до суду заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування яких зазначено, що органаи Казначейства є номінальним відповідачем по даній категорії справ та залучаються з метою повного з`ясування обставин справи, хоча самі дії органу Казначейства не є предметом судового оскарження. Вважає, що покладення на Головне управління Казначейства витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи є неправильним та несправедливим. Також відповідач 2 звертає увагу на неспівмірність заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом наданих адвокатських послуг. 
З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Судом установлено, що в якості доказів понесення витрат на правову допомогу позивачем (представником позивача) надано копії:
договору про надання правової допомоги №2-1/51-2020 від 27.10.2020, укладеного між ТОВ «АДМ Юкрейн» та Адвокатським об`єднанням «КМ Партнери»;
додаткової угоди від 05.05.2022 до Договору про надання правової допомоги №2-1/51-2020 від 27.10.2020;
довіреності №1-07/22 від 07.06.2022; ордеру серії АА №1201911 від 05.07.2022; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС №000301, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3416, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001153; посвідчення від 23.02.2021 №000301, посвідчення від 25.09.2008, посвідчення від 03.06.2019;
рахунок-фактура №24 від 31.01.2022;
акт приймання-передачі послуг від 31.01.2022;
платіжне доручення №00368777 від 16.02.2022 з призначенням платежу: «за посгуги з професійної правничої допомоги; рах. №24 від 31.01.2022 до дог. №2-1/51-2020 від 27.10.2020» на суму 39885,00грн;
виписку з особового рахунку АО «КМ Партнери».
Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд враховує висновок Верховного Суду, сформований у постанові від 23.12.2021 у справі №755/7943/20-ц про те, які документи можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Відповідно до викладеного у постанові висновку цей перелік не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.
Відповідно до акта приймання-передачі послуг від 31.01.2022, АО «КМ Партнери» надані наступні послуги:
1. підготовка адміністративного позову про стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість з бюджету, включаючи аналіз законодавчої бази, судової практики, підготовку додатків до позовної заяви, направлення засобами пощтового зв`язку (4,1 год) – 26896,00грн;
2. підготовка відповіді на відзив відповідача 2 (1 год) – 4190,00грн;
3. підготовка відповіді на відзив відповідача 1 (2,1 год) – 8799,00грн.
З наданих документів встановлено, що обумовлена сторонами загальна вартість наданої позивачу правової допомоги становить 39885,00грн. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, при вирішенні питання стосовно розподілу витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, суд насамперед звертає увагу на те, що справа даної категорії відповідно до предмету спору є справою незначної складності. Враховуючи, що позовна заява та відповіді на відзив є незначними за обсягом та відповідно не вимагали значного обсягу юридичної й технічної роботи, а також великих часових затрат на їх підготовку, суд дійшов висновку, що витрати на них підлягають зменшенню до 1500,00грн – за складання позовної заяви, 500,00грн – за складаннях двох відповідей на відзиви.
Суд не оспорює права адвоката самостійно визначати гонорар, однак, у даному конкретному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру винагороди адвоката за здійснення захисту була врахована складність даної справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах цієї справи документи на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для їх відшкодування у вказаному розмірі. Враховуючи характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на правничу допомогу, а також з огляду на часткове задоволення заявлених позовних вимог суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром винагороди адвоката за здійснення захисту є 2500,00грн.
З огляду на вищевикладене у сукупності та беручи до уваги клопотання представників відповідачів про зменшення витрат позивача на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 39885,00грн є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 2500,00грн, із яких 1500,00грн – складання позовної заяви, 500,00грн - дві відповіді на відзив.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжного доручення №00350828 від 17.11.2021 позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 22700,00грн.
Під час розгляду справи встановлено протиправність бездіяльності відповідача 1, що свідчить про наявність порушення прав позивача саме з боку цього суб`єкта владних повноважень. Відмова у задоволенні вимог про безпосереднє стягнення коштів обумовлена виключно неналежністю обраного способу захисту, а не відсутністю порушеного права. Враховуючи характер спору, результат його розгляду та істотність задоволеної частини позовних вимог для поновлення порушеного права позивача, суд вважає за доцільне покласти на відповідача 1 70% сплаченого судового збору.
Відтак, з огляду на часткове задоволення позовних вимог судовий збір у розмірі 15890,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00грн підлягають відшкодуванню ТОВ "АДМ ЮКРЕЙН" за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як суб`єкта владних повноважень бездіяльністю якого порушено права позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" (04070, м.Київ, вул.Петра Сагайдачного, буд.16-А, код ЄДРПОУ 20027449) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м.Київ, вул.Кошиця, буд.3, код ЄДРПОУ 44082145), Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (01004, м.Київ, вул.Терещенківська, буд.11-А, код ЄДРПОУ 37993783) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування інформації щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 2 971 033 грн, яка виникла на підставі декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" з податку на додану вартість за червень 2021 року.
Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування всі необхідні дані про узгодженість бюджетного відшкодування у розмірі 2 971 033 грн, яка виникла на підставі декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" з податку на додану вартість за червень 2021року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 15890,00 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.М. Чернова