ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9073/25 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Штульман І.В.
суддів: Кобаля М.І.,
Черпака Ю.К., -
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2025 року, через підсистему "Електронний суд", представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Хомич Іван Олександрович звернувся в Київський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про:
- визнання протиправними дій щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , без урахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713);
- зобов`язання установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до пенсії у відповідності до Постанови №713, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 березня 2024 року;
- визнання протиправними дій щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, починаючи з 01 березня 2024 року;
- зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з врахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 березня 2024 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без урахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн у відповідності до Постанови №713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до пенсії у відповідності до Постанови №713, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 березня 2024 року та без обмеження максимальним розміром з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", починаючи з 01 січня 2025 року. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, починаючи з 01 березня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з врахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 березня 2024 року та без обмеження максимальним розміром з урахуванням Постанови №1 від 03 січня 2025 року, починаючи з 01 січня 2025 року.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду не є тим підвищенням, яким зумовлюється скасування доплати, оскільки таким рішенням суду відновлюється порушене право особи. Вказаний перерахунок не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, тому позивач ОСОБА_1 має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись до зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 грудня 2019 року. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що позивачем ОСОБА_1 не надано документів, які підтверджували б його належність до групи осіб визначеної в пунктом 2 вищевказаної Постанови №1, а отже відсутні підстави для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром позивачу починаючи з 01 січня 2025 року.
Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - апелянт) звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає, що пенсія позивачу перераховувалася у зв`язку із зміною (збільшенням) складових грошового забезпечення станом на 2017 року, ОСОБА_1 не має права на призначення щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713. Також, відповідач просить врахувати положення постанову Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".
Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з пунктом 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід задовольнити частково, мотивуючи це наступним.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва знаходилась адміністративна справа №640/3320/20 між тими ж сторонами щодо перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 , який рішенням від 30 вересня 2022 року, (набрало законної сили), позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 встановленого розміру пенсії з 83% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103). Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2018 року: встановити, провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію виходячи з розрахунку - 83% відповідного грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.
У квітні 2018 року відповідачем було перераховано позивачу пенсію з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та Постанови №103 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. 
14 липня 2021 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». 
На розгляді Київського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа №320/23415/23 між тими ж сторонами щодо перерахунку пенсії позивача. Рішенням від 24 січня 2024 року, яке набрало законної сили, зазначений суд позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 червня 2023 року №06/11846. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 червня 2023 року №06/11846, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 квітня 2019 року.
На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року, відповідач перерахував пенсію ОСОБА_1 на підставі вказаної довідки та спірну доплату не включив до нарахування та виплати. 
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Хомич І.О. звернувся до відповідача з вимогою установити та виплачувати позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до пенсії у відповідності до Постанови №713, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 березня 2024 року. 
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (лист від 24 січня 2025 року №2600-0202-8/13798) у перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру та виплаті доплати до пенсії відповідно до Постанови №713 позивачу відмовило, зазначивши, що у нього відсутні підстави для здійснення такого перерахунку та доплати.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження додаткової виплати в розмірі 2000 грн при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 , адвокат Хомич І.О. звернувся до суду з цим позовом, з метою захисту прав та інтересів свого довірителя. 
За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Ключовим у цій справі є питання про наявність правових підстав для виплати позивачу ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 та без обмеження максимального розміру.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в Збройних Силах України, регулює Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до положень статті 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову №713.
Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ станом на 01 березня 2018 року, встановлюється та виплачується щомісячна доплата в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 вказаного Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року.
Пунктом 3 Постанови №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що пенсію позивача ОСОБА_1 було перераховано на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі №640/3320/20.
Після здійснення перерахунку з 01 березня 2024 року відповідач не здійснював позивачу ОСОБА_1 доплату, передбачену Постановою №713.
Дані правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
У постанові від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22 Верховний Суд дійшов такого висновку: "44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії. Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.
45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.
46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
47. У зв`язку із вказаним колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №640/3320/20 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового регулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.
48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.".
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не вбачає підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.
3астосовуючи правову позицію Верховного Суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 , проведений територіальним управлінням Пенсійного фонду України на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач ОСОБА_1 має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виплаті позивачу ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн є протиправною. Відтак, ці позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22, від 04 квітня 2023 року у справі №600/870/22-а, від 18 квітня 2023 року у справі №380/25987/21, від 26 квітня 2023 року у справі №560/6528/22, від 08 вересня 2023 року у справі №580/245/22, від 10 січня 2024 року у справі №240/4894/23 та від 05 березня 2026 року у справі №320/47143/24, неврахування яких стало підставою для відкриття касаційного провадження.
Щодо позовних вимог про обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з врахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 березня 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
08 липня 2011 року прийнятий Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.
Відповідно до статті 2 Закону №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнаючи такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.
Положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача ОСОБА_1 підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду відмічає, що вони явно суперечать один одному.
Так, у постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що у даній справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 29 червня 2022 року у справі №640/19118/18, від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21, від 14 листопада 2022 року у справі №580/5957/21, від 22 листопада 2023 року у справі №320/1658/21, від 29 листопада 2024 року у справі №380/24058/23.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачем безпідставно застосовано з 01 березня 2024 року обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.
Щодо задоволення позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням Постанови №1 від 03 січня 2025 року, починаючи з 01 січня 2025 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду встановлено, що при поданні позовної заяви ОСОБА_1 не було заявлено вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплатити ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням Постанови №1 від 03 січня 2025 року починаючи з 01 січня 2025 року, а отже судом першої інстанції помилково задоволено незаявлені позовні вимоги.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи пункту 4 частини першої статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У зв`язку з цим, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі №320/9073/25 - змінити, виклавши абзац третій, п`ятий його резолютивної частини в наступній редакції: « 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 березня 2024 року.
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з врахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 березня 2024 року.».
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі №320/9073/25 - залишити без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі №320/9073/25 - змінити, викласти абзац третій, п`ятий його резолютивної частини в наступній редакції:
« 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 березня 2024 року.
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з врахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 березня 2024 року.».
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі №320/9073/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак