ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. Справа№ 910/794/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Суліма В.В. 
Гаврилюка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Г.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 03.03.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1"
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025
у справі №910/794/25 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1"
до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3"
про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_5" (далі за текстом - відповідач) про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованості за товар та 332 781,83 грн судового збору. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Державного контракту (Договору) про закупівлю №29/02-24-РМ від 16.02.2024 (далі за текстом - Договір) в частині повної оплати за товар, отриманий відповідачем від позивача за видатковими накладними: №16 від 13.05.2024, №17 від 13.05.2024, №18 від 15.05.2024, №19 від 27.05.2024, №28 від 28.05.2024, №28/1 від 28.05.2025, №29 від 30.05.2025, №25 від 15.07.2024, №26 від 24.07.2024, №31 від 01.08.2024, №33 від 05.09.2024, №34 від 23.09.2024, №41 від 29.10.2024; актів приймання товару: №85 від 14.05.2024, №84 від 14.05.2024, №380 від 17.05.2024, №431 від 30.05.2024, №451 від 01.06.2024, №706 від 15.07.2024, №233 від 27.05.2024, №432 від 30.05.2024, №737 від 25.07.2024, №772 від 02.08.2024, №849 від 05.09.2024, №898 від 24.09.2024, №615 від 01.11.2024. 
У процесі розгляду справи у суді першої інстанції позивач, керуючись своїм правом, наданим статтею 46 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) зменшив розмір позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки ним не було враховано здійснену відповідачем оплату на суму 2 215 729,25 грн згідно платіжної інструкції №22723 від 18.12.2024 за товар, отриманий від позивача за видатковою накладною №26 від 24.07.2024 та актом приймання товару №737 від 25.07.2024, та просив суд першої інстанції повернути суму судового збору у розмірі 26 588,83 грн на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". 
Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.04.2025 у справі №910/794/25 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" про повернення надмірно сплачених грошових коштів задовольнив та повернув останньому зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 26 588,82 грн, сплачений відповідно до платіжної квитанції від 22.01.2025, копія якої знаходиться у матеріалах справи.
Господарський суд міста Києва 18.02.2025 протокольно прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням господарського суду міста Києва від 08.04.2025 зі справи № 910/794/25 у задоволенні позову відмовлено.
Судове рішення першої інстанції мотивоване, зокрема з посиланням на те, що за умовами договору, а саме його пункту 8.2 та пункту 8.4 сторони погодили сплату постачальником (позивачем) замовнику (відповідачу) пені у розмірі 0,5% від ціни товару, строк поставки якого порушено та штрафу за порушення строку поставки товару понад 30 календарних днів. При цьому, за умовами договору передбачено право замовника зменшувати суму оплат постачальнику на суму пені та штрафу. Оскільки позивач взяті на себе за договором зобов`язання щодо поставки товару виконав з простроченням, відповідач має право нарахувати позивачу пеню та штраф, які за розрахунком суду перевищують розмір заявлених позивачем позовних вимог. Позивачем не доведено наявності підстав для зменшення розміру пені та штрафу. Отже, з урахуванням прострочення позивачем здійснення поставки товару, а також наявного у відповідача права зменшити суму оплати поставленого товару на суму пені та штрафу, яка перевищує суму заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар, підстави для задоволення позову відсутні.

Рух спарви
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 зі справи рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 21 516 089,55 грн основного боргу, 258 193,07 грн судового збору. У решті позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано з посиланням на те, що відповідач в силу приписів частини другої статті 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) має право нараховувати позивачу пеню за прострочення поставки товару у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. За розрахунком суду апеляційної інстанції відповідач має право нарахувати позивачу 4 304 010,34 грн пені та 3 956 987,80 грн штрафу. Водночас, як зазначив суд апеляційної інстанції, у розгляді питання про зменшення розміру штрафних санкцій, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, поданим позивачем до відзиву на зустрічний позов, та які містяться у матеріалах даної справи. Апеляційним господарським судом враховано ступінь повного виконання позивачем свого обов`язку з поставки замовленого товару, попри обставини, які виникли та не залежали від позивача, здійснення позивачем всіх необхідних заходів для належного виконання договірного зобов`язання. При цьому, відповідач за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, сума заборгованості станом на дату звернення позивача з позовом до суду склала ІНФОРМАЦІЯ_6. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зменшив розмір пені та штрафу до 4 000 000,00 грн, тобто на 48,42% від розрахованої судом апеляційної інстанції неустойки (штраф, пеня). За таких обставин, за висновком суду, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 21 516 089,55 грн (ІНФОРМАЦІЯ_6 - 4 000 000,00 грн = 21 516 089,55 грн).
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.202 касаційну скаргу державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_5" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 у справі № 910/794/25 скасовано в частині вирішення спору про стягнення 21 516 089,55 грн заборгованості та розподілу судових витрат. Справу № 910/794/25 у скасованій частині передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2025 обгрунтована тим, що з огляду на заявлений позов у цій справі, до предмета доказування входили обставини щодо: поставки товару позивачем відповідачу за Договором, оплати поставленого товару відповідачем, із з`ясуванням обґрунтованості причин часткової неоплати товару (якщо останнє мало місце), у зв`язку з встановленими обставинами щодо наявного у відповідача за Договором права зменшити суму оплат постачальнику на суму пені та/або штрафу. Натомість суд апеляційної інстанції фактично вдався до розгляду по суті зустрічних позовних вимог про стягнення з ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_1" штрафних санкцій за прострочення поставки товару, незважаючи на те, що зустрічний позов у цій справі залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, а отже, предметом розгляду у цій справі був виключно спір за позовом ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_1" до ДП ІНФОРМАЦІЯ_15 "ІНФОРМАЦІЯ_5" про стягнення заборгованості за поставлений, але частково не оплачений товар за Договором, з урахуванням тих доказів, які подані сторонами спору в строки і в порядку, передбачені ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 у частині відмови у задоволенні позову на суму 21 516 089,55 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково; судові засідання проводи у режимі відеоконференції.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги позивач посилається на допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального Закону, оскільки у судовому засіданні 25.03.2025 суд оголосив про залишення зустрічного позову без руху, тоді як в ухвалі від 25.03.2025 Господарський суд міста Києва зазначив про залишення зустрічного позову без розгляду. Суд першої інстанції безпідставно не надав оцінки доказам, які позивач подав 04.03.2025 до відзиву на зустрічний позов та 07.04.2025 до відповіді на відзив, разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку на їх подання, що було викликано тим, що суд першої інстанції залишив без розгляду зустрічний позов. Проте суд першої інстанції відмовив у поновленні строку на подання відповіді на відзив та в порушення частини 1 статті 2, частини 2 статті 177, статей 209, 210 ГПК України не дослідив докази, подані позивачем, подані до відзиву на зустрічний позов, допустив порушення завдання підготовчого провадження, передчасно його закривши. Окрім того, суд першої інстанції врахував відзив на позов, тоді як відзив на позов підписано неуповноваженою на це особою, про що свідчить ухвала Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 у справі №910/794/25 про залишення зустрічного позову без розгляду. 
Позивач зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки пункту 8.2 Договору, оскільки визначений розмір пені - 0,5% не відповідає розміру, визначеному абзацом 3 частини 2 статті 231 ГК України. Суд першої інстанції погодився із розрахунком штрафних санкцій, який підписано неуповноваженою на те особою. 
За твердженням позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки судом не було надано оцінки наданим позивачем доказам, не було надано оцінки наявності доказів на підтвердження понесення відповідачем збитків, основна сума санкцій нарахована за період поставки товару у кількості ІНФОРМАЦІЯ_6. 
На обставини для зменшення розміру штрафних санкцій позивач посилається на знищення 14.03.2024 пожежею на складі постачальника значної частини ІНФОРМАЦІЯ_7, необхідних для виготовлення позивачем товару; виникнення у березні 2024 (після укладення спірного Договору) критичного дефіциту ІНФОРМАЦІЯ_8 через блокаду на українсько-польському кордоні; відсутність умови щодо авансового платежу з боку замовника та прострочення оплат замовником; добросовісну поведінку позивача, який попри наведені обставини виконав договірні зобов`язання у повному обсязі, тоді як відповідач, діючи недобросовісно, нарахував позивачу штрафні санкції, розмір яких є надмірним; відсутність у замовника документально підтверджених збитків. 

Письмові пояснення учасників апеляційного провадження
19.01.2026 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких представником позивача викладено свою правову позицію з врахуванням висновків Верховного Суду, викдадених у постанові від 25.09.2025.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Сулім В.В., Руденко М.А.
У зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відрядженні, здійснити розгляд апеляційної скарги у визначеному складі суду неможливо.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2024, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 призначено розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 на 18.12.2025.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді Ткаченко Б.О. на лікарняному з 15.12.2025, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 призначено на 22.01.2026.
16.01.2026 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026, у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно з протоколом повторного розподілу справи між суддями від 21.01.2026, для розгляду справи №910/794/25 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Б.О.- головуючий суддя, судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 прийнято справу №910/794/25 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О.- головуючий суддя, судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 призначено на 26.02.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 замінено Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_5" на його правонаступника Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3".
26.02.2026 у судовому засіданні оголошено перерву на 03.03.2026.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
Учасники апеляційного з`явилися в судове засідання 03.03.2026 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, відповідачем як замовником та позивачем як постачальником 16.02.2024 укладено державний контракт (договір) про закупівлю № НОМЕР_1 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити замовнику ІНФОРМАЦІЯ_9) (далі - товар), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в специфікації (додаток № 1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ІD: UA-2024-01-18-014701-а), а замовник - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 1.2 Договору отримувачами товару за Договором є об`єднані центри забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2, до яких здійснюється постачання товару (далі - отримувач) для задоволення нагальних потреб ІНФОРМАЦІЯ_10.
Відповідно до пункту 2.1 Договору валютою є національна валюта України - гривня. Загальна ціна договору та ціна за одиницю товару за цим договором визначається у специфікації (додаток № 1).
Згідно з пунктами 3.1 - 3.2 Договору розрахунок за товар здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування замовником коштів на поточний банківський рахунок постачальника, вказаний у розділі 15 цього договору, а у випадку здійснення замовником передоплат - на небюджетний рахунок. Розрахунок за товар здійснюється у строк, передбачений в специфікації (додаток № 1), після його фактичного приймання отримувачем на підставі належним чином оформлених актів приймання товару за умов відсутності будь-яких зауважень до товару з боку замовника та/або отримувача. Датою оплати є дата списання грошових коштів з рахунку замовника.
Відповідно до пунктів 4.1 - 4.3 Договору постачальник зобов`язався здійснити поставку товару за цим договором у строк, визначений у специфікації (додаток № 1), але у будь-якому випадку у строк, визначений замовником у заявці на поставку, складеній замовником за формою, визначеною у додатку № 2 до цього договору (далі - заявка на поставку товару). Вказані у специфікації (додаток № 1) або заявках на поставку товару строки поставки товару можуть бути змінені за зверненням замовника, але у будь-якому випадку - за погодженням сторін. Поставка товару здійснюється постачальником однією або окремими партіями, які формуються відповідно до заявки на поставку товару та ростовки, визначеної у специфікації (додаток № 1). Заявка на поставку товару подається замовником постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим договором, не менш ніж за 10 календарних днів до дати поставки, визначеної у специфікації (додаток № 1) або у заявках на поставку товару.
Поставка товару здійснюється відповідно до умов ІНКОТЕРМС 2020. Поставка товару здійснюється на умовах DDP - склад отримувача (пункти 4.4 - 4.5 Договору). 
Умовами пунктів 4.6 - 4.7 Договору визначено, що адреса пункту призначення (складу отримувача) визначається замовником в заявці на поставку товару. Право власності на товар переходить від постачальника до замовника після прийняття отримувачем товару та підписання всіх документів згідно з розділом 6 цього договору.
Відповідно до пункту 6.7 Договору після здійснення перевірки товару відповідно до пунктів 6.3 та 6.4 Договору, у разі відсутності зауважень отримувача до товару, постачальник та отримувач підписують акт приймання товару, що підтверджує перехід права власності на товар від постачальника до отримувача, та передають підписаний акт приймання товару на підпис замовнику, після чого замовник повертає належні екземпляри акту приймання товару постачальнику та отримувачу.
Розділом 8 Договору сторони погодили умови відповідальності за порушення його умов. 
За приписами пунктів 8.1 та 8.2 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України. Загальна відповідальність кожної сторони за цим договором буде обмежуватися прямими документально підтвердженими витратами (збитками). Сторони не несуть відповідальності за упущену вигоду, моральну шкоду, шкоду репутації, втрату бізнес-можливостей тощо. 
У разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 % від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строків порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено.
Згідно з пунктом 8.4 Договору у разі застосування пені/штрафу постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення замовником письмового повідомлення постачальнику. Сплата пені/штрафу не звільняє постачальника від виконання умов цього договору. Штраф, пеня за несвоєчасне/неякісне постачання товару нараховується постачальнику за весь період прострочення до моменту належного виконання зобов`язань. 
У підпункті 8.4.1 пункту 8.4 Договору сторони погодили, що у випадках, передбачених пунктами 8.2 та 8.3 (у тому числі 8.3.1) цього договору, замовник може зменшувати суму оплат постачальнику на суму пені та/або штрафу. 
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання сторонами та дії протягом строку, вказаного в специфікації (додаток № 1) (пункт 13.1 Договору).
Сторони Договору 16.02.2024 підписали специфікацію - додаток № 1 до Договору, за умовами якої сторони погодили, що загальна ціна Договору становить ІНФОРМАЦІЯ_11. 
Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата вартості поставленого товару здійснюється замовником подекадно, а саме протягом 10 банківських днів з дня наступного за декадою, протягом якої поставлено товар, на підставі підписаних актів приймання товару. 
Відповідно до пункту 4.1 Договору товар у кількості ІНФОРМАЦІЯ_12 має бути поставлено до 31.03.2024. 
Датою поставки товару вважається дата вказана отримувачем у посвідченні, що оформлене та підписане відповідно до додатку 1 до Порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що постачається для потреб Збройних Сил України. 
Відповідно до пункту 13.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30.04.2024, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі, в частині нарахування та сплати штрафних санкцій та поставки товару, - до повного виконання.
Відповідач 20.02.2024 виставив позивачу заявку № R000027 на поставку із зазначенням типу товару, стандарту, отримувача, населеного пункту, адреси отримувача, одиниці вимірювання, кількості товару, одиниць, кінцевої дати поставки (включно), в якій зазначено, що кінцевою датою поставки є 31.03.2024. 
Позивач поставив відповідачу товар (штани костюмні літнього польового (тип 1) з ІНФОРМАЦІЯ_8 тип 4 клас 7) на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_12Відповідач за отриманий товар розрахувався частково на суму 31 282 310,45 грн.
Відповідач направив позивачу претензію № 2165/2429 від 19.06.2024, в якій вимагав протягом 30 банківських днів з дати направлення претензії сплатити штрафні санкції на суму 14 299 193,63 грн, з них: 11 368 481,72 грн пені та 2 930 711,91 грн штрафу за порушення строків поставки товару за актами приймання товару № 84 від 14.05.2024, № 85 від 14.05.2024, № 380 від 17.05.2024, № 233 від 27.05.2024, № 431 від 30.05.2024, № 432 від 30.05.2024, № 451 від 01.06.2024. 
Відповідач звернувся до позивача з претензією № 2165/06/84-2024 від 14.08.2024, в якій вимагав протягом 30 банківських днів з дати направлення претензії сплатити штрафні санкції на суму 4 028 618,21 грн, з них: 3 592 165,11 грн пені та 436 453,10 грн штрафу за порушення строків поставки товару за актами приймання товару № 706 від 15.07.2024, № 737 від 25.07.2024, № 772 від 02.08.2024.
Відповідач направив позивачу претензію № 2165/06/473-2024 від 17.09.2024, в якій вимагав протягом 30 банківських днів з дати направлення претензії сплатити штрафні санкції на суму 1 590 057,01 грн, з них: 1 402 991,48 грн пені та 187 065,53 грн штрафу за порушення строків поставки товару за актом приймання товару № 849 від 05.09.2024. 
Відповідач направив позивачу претензію № 2165/06/863-2024 від 09.10.2024, в якій вимагав протягом 30 банківських днів з дати направлення претензії сплатити штрафні санкції на суму 1 278 815,98 грн, з них: 1 184 587,43 грн пені та 94 228,55 грн штрафу за порушення строків поставки товару за актом приймання товару № 898 від 24.06.2024.
Відповідач звернувся до позивача з претензією № 2165/06/1423-2024 від 18.11.2024, в якій вимагав протягом 30 банківських днів з дати направлення претензії сплатити штрафні санкції на суму 4 319 404,72 грн, з них: 4 010 875,81 грн пені та 308 528,91 грн штрафу за порушення строків поставки товару за актом приймання товару № 615 від 01.11.2024.
Всього відповідачем нараховано позивачу штрафні санкції на суму 25 516 089,60 грн, з них: 21 559 101,55 грн пені та 3 956 988,00 грн штрафу. 
У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив повну оплату за поставлений товар, позивач звернуся з цим позовом до суду.
При цьому, під час розгляду справи № 910/794/25 господарський суд міста Києва ухвалою від 25.03.2025 зустрічну позовну заяву ДП ІНФОРМАЦІЯ_15 "ІНФОРМАЦІЯ_5" до ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_1" про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6 штрафу та пені залишив без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.
Зазначена ухвала жодною із сторін спору не оскаржувалася і набрала законної сили.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2025 зі справи відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_1" про поновлення строку на подачу відповіді на відзив на позов.
Спір виник через порушення відповідачем умов Договору в частині повної оплати за посталений позивачем товар. 
Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).
Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Згідно з частинами 1-4 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.
Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.
Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.
Частиною 3 статті 179 ГК України визначено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
За приписами статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар (штани костюмні літнього польового (тип 1) з ІНФОРМАЦІЯ_8 тип 4 клас 7) на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_12У свою чергу, відповідач за отриманий від позивача товар розрахувався частково на суму 31 282 310,45 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №4038 від 20.06.2024, №4039 від 20.06.2024, №4040 від 20.06.2024, №4041 від 20.06.2024, №4042 від 20.06.2024, №12258 від 22.08.2024, №22723 від 18.12.2024.
За положеннями статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Отже, відповідач за отриманий від позивача без зауважень щодо кількості та якості обумовлений Договором та у Специфікації товар - штани костюмні літнього польового (тип 1) з ІНФОРМАЦІЯ_8 тип ІНФОРМАЦІЯ_13, проте не здійснив за нього повної оплати. 
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК України).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно із частиною 2 статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Відповідно до пункту 8.2 Договору у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) Товару, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5 % від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) Товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки Товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни Товару, строк поставки якого порушено.
Згідно з пунктом 8.4 Договору у разі застосування пені/штрафу Постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення Замовником письмового повідомлення Постачальнику. Сплата пені/штрафу не звільняє Постачальника від виконання умов цього Договору. Штраф, пеня за несвоєчасне/неякісне постачання Товару нараховується Постачальнику за весь період прострочення до моменту належного виконання зобов`язань. 
Підпунктом 8.4.1 пункту 8.4 Договору сторони погодили, що у випадках, передбачених пунктами 8.2, 8.3 (у тому числі 8.3.1) цього Договору, Замовник може зменшувати суму оплат Постачальнику на суму пені та/або штрафу. 
Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача із претензіями про сплату штрафних санкцій на загальну суму 25 516 089,60 грн, з яких 21 559 101,55 грн пені та 3 956 988,00 грн штрафу.
Як зазначалось колегією суддів вище, що рішенням господарського суду першої інстанції від 08.04.2025 в задоволенні позову ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» відмовлено повністю, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування санкцій та зменшення Замовником оплати поставленого товару на суму застосованих санкцій. Натомість господарський суд апеляційної інстанції постановою від 29.07.2025 скасував зазначене рішення та задовольнив позов частково в сумі 21 516 089,55 грн., зменшивши розмір нарахованих відповідачем санкцій до 4 000 000 грн., та стягнув з ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14» різницю між сумою неоплаченого товару (ІНФОРМАЦІЯ_6.) та сумою санкцій у розмірі, який апеляційний суд вважав розумним (4 000 000 грн.).
Постановою Верховного Суду від 05.09.2025 року постанову апеляційного суду від 29.07.2025 скасовано в частині стягнення з ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14» на користь ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» заборгованості в сумі 21 516 089,55 грн., і направлено справу в цій частині на новий розгляд суду апеляційної інстанції, а в частині відмови в задоволенні вимог ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» на суму 4 000 000 грн. - постанову від 29.07.2025 залишено без змін. Тобто, наразі апеляційний суд розглядає позов ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» у частині вимог про стягнення з ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14» заборгованості за поставлений товар на суму 21 516 089,55 грн.
Водночас як повідомлено учасниками апеляційної провадження та перевірено колегією суддів, що 17.07.2025 (до ухвалення апеляційним судом постанови від 29.07.2025 по даній справі) відповідач звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу) у загальному розмірі 26 301 219,20 грн. за цим же держаним контрактом (договором) № НОМЕР_1 від 16.02.2024, посилаючись на ті ж самі обставини, з яких воно заперечувало позовні вимоги ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» у даній справі. 
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2025 за цим позовом ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14» було відкрито провадження у справі № 912/1940/25.
Враховуючи фактичну тотожність (перетинання) предметів доказування у даній справі та у справі № 912/1940/25 в питаннях щодо застосування штрафних санкцій, ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» (відповідач у справі № 912/1940/25) заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 912/1940/25 до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/794/25, вважаючи що питання з обґрунтованості застосування санкцій та їх розміру є предметом розгляду саме у справі № 910/794/25.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 06.10.2025 у справі № 912/1940/25 клопотання ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» задоволено та провадження у справі зупинено до розгляду даної справи, однак постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026 вказану ухвалу скасовано, а вказану справу направлено до Господарського суду Кіровоградської області для продовження розгляду. При цьому апеляційний господарський суд дійшов такого висновку:
«Оскільки предметом позову саме у даній справі (тобто у справі № 912/1940/25) є позовні вимоги про наявність підстав для стягнення штрафних санкцій, нарахованих на підставі пункту 8.2 договору та враховуючи, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 у справі № 910/794/25, зустрічну позовну заяву Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_5» до ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6. залишено без розгляду, обставини наявності, відсутності підстав для стягнення штрафних санкцій, їх розміру підлягають встановленню в межах справи № 912/1940/25».
За обставинами даної справи, згідно пункту 8.2. Контракту, у разі порушення строку поставки товару, Постачальник сплачує Замовнику пеню 0,5% від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення поставки, а за порушення строку поставки Товару понад 30 календарних днів додатково сплачується штраф 7% від ціни Товару, строк поставки якого порушено. Пунктом 8.4.1. Контракту передбачено, що Замовник може зменшити суму оплати Постачальнику на суму пені та/або штрафу у випадках, передбачених, серед іншого, пунктом 8.2. Контракту.
Водночас, питання щодо обґрунтованості/необґрунтованості застосування пені та штрафу за несвоєчасну поставку товарів згідно Контракту, наявності/відсутності підстав для зменшення розміру таких санкцій, не може вирішуватися судами одночасно у двох різних справах. 
Судячи з висновку Центрального апеляційного господарського суду у справі № 912/1940/25, вказане питання має вирішуватись у справі № 912/1940/25.
Верховний Суд у постанові від 25.09.2025 по даній справі зазначив:
«... у цій справі розглядався виключно позов ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ДП ІНФОРМАЦІЯ_15 «ІНФОРМАЦІЯ_5» про стягнення заборгованості за поставлений, але частково не оплачений товар за Договором». «... під час розгляду справи № 910/794/25 господарський суд міста Києва ухвалою від 25.03.2025 зустрічну позовну заяву ДП ІНФОРМАЦІЯ_15 «ІНФОРМАЦІЯ_5» до ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6 штрафу та пені залишив без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 ст. 226 ГПК України. Зазначена ухвала жодною із сторін спору не оскаржувалася і набрала законної сили. ...з огляду на заявлений позов у справі, до предмета доказування входили обставини щодо: поставки товару позивачем відповідачу за Договором, оплати поставленого товару відповідачем, із з`ясуванням обґрунтованості причин часткової неоплати товару (якщо таке мало місце), у зв`язку з встановленими обставинами щодо наявного у відповідача права зменшити суму оплат постачальнику на суму пені та/або штрафу».
Проаналізувавши вищевикладене, в сукупності із вказівками/висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.09.2025, а також зважаючи на те, що відповідач реалізував своє право для звернення з позовом про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6 штрафу та пені в межах справи № 912/1940/25, колегія суддів не вбачає правових підстав для надання правової оцінки як посиланням відповідача на підпунк 8.4.1 пункту 8.4 Договору, яким сторони погодили, що у випадках, передбачених пунктами 8.2, 8.3 (у тому числі 8.3.1) цього Договору, Замовник може зменшувати суму оплат Постачальнику на суму пені та/або штрафу, так і доводам позивача на наявність правових підстав для зменшення відповідних сум, нарахованих відповідачем, оскільки, обставини наявності, відсутності підстав для стягнення штрафних санкцій, їх розміру підлягають встановленню в межах справи № 912/1940/25.
За таких обставин, зважаючи на те, що Верховним Судом постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 у справі № 910/794/25 скасовано в частині вирішення спору про стягнення 21 516 089,55 грн заборгованості та розподілу судових витрат, а справу № 910/794/25 у скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, а позовні вимоги у відповідній частині є цілком правомірними та обгрунтованими, останні підлягають частковому задоволенню, у звязку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 21 516 089,55 грн заборгованості. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем у апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при частковому нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з частковим неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про стягнення з Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" ІНФОРМАЦІЯ_16

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 - задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі №910/794/25 - скасувати, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:
«Позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_2) ІНФОРМАЦІЯ_16 та 258 193,07 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч сто дев`яносто три гривні 07 копійок) судового збору за подання позову.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити».
3. Стягнути з Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_2) 309 831,69 грн (триста дев`ять тисяч вісімсот тридцять одну гривню 69 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
5. Матеріали справи №910/794/25 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено та підписано 06.04.2026. (у зв`язку із перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. у відрядженні)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко 

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк