ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 березня 2026 року справа №200/6334/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Зінькової Інни Володимирівни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року (повне судове рішення складено 25 листопада 2025 року) у справі № 200/6334/25 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника – адвоката Зінькову І.В. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Управління), в якому просив:

визнати протиправними дії щодо обмеження розміру виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з 01.06.2025;
зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2025 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат;
визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.06.2025 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
зобов`язати нарахувати та виплатити з 01.06.2025 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що при здійсненні перерахунку пенсії, відповідач обмежив суму пенсії до виплати максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та припинив виплату щомісячної доплати в сумі 2000 грн відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021. Конституційним Судом України неодноразово визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Позивач зазначає про безпідставність та незаконність таких дій відповідача, в зв`язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з 01.06.2025.
Зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2025 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.
У задоволенні решти позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати з 01.06.2025 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 – відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що відповідно до абзацу четвертого пункту 1 Постанови №713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється У МЕЖАХ МАКСИМАЛЬНОГО РОЗМІРУ ПЕНСІЇ, визначеного Законом. Також зазначає, що оскільки сума пенсії позивача перевищила вказаний максимальний розмір, відсутні підстави для продовження нарахування доплати, передбаченої Постановою № 713.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Слід зауважити, що рішення окружного суду в цій справі було оскаржено й відповідачем.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 200/ 6334 /25 – залишено без змін.
Отже, в нинішньому судовому рішенні апеляційної інстанції перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є отримувачем пенсії за вислугу років довічно, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі 200/365/25, яке набрало законної сили 19.05.2025, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення ОСОБА_1 процентного значення розміру пенсії з 82 процентів на 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01.11.2022 року при проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки від 09.02.2022 року № 151, що видана державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області»;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2022 виходячи з розміру пенсії 82 проценти відповідних сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці від 09.02.2022 року № 151, що видана державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області», - із застосуванням ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції, яка була чинною станом на дату призначення пенсії.
Згідно з протоколом розрахунку від 01.12.2024 пенсія позивача складає 22688,14 грн та включає щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713.
Протоколом розрахунку від 19.06.2025 пенсія позивача розрахована в сумі 25220,39 грн, не включає щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн згідно з постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 та обмежена десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність в сумі 23610,00 грн.
Листом від 11.08.2025 на звернення представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначило, що пенсія позивача встановлена у межах максимального розміру, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернувся з цим позовом до суду.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262-ХІІ), визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно зі статтею 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим же Законом викладено в новій редакції частину п`яту статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2016 року (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), доповнено частину п`яту статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» наступним положенням: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Згідно з пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
Таким чином, як вбачається у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року діяло обмеження максимального розміру пенсії в розмірі 10740,00 грн, відповідно до Закону № 911-VIII. З урахуванням встановленого на 2018 рік розміру прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність, згідно з Законом України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії з 01 січня 2018 склав 13730 грн.
Разом з тим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.
Крім того, Конституційним Судом України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Внесення в подальшому змін до Закону шляхом зазначення іншого часового періоду, протягом якого діють обмеження максимального розміру пенсії, за аналогією є неконституційними, оскільки вирішальне значення має не період дії обмеження, а сам факт обмеження прав особи на отримання пенсії у відповідному розмірі.
Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.
З аналізу викладеного суд зазначає, що протягом спірного періоду стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 листопада 2018 року (справа №522/3093/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17 та від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/1216917.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 17.02.2022 по справі № 640/11168/20 та від 02.08.2022 у справі № 240/1369/21.
Таким чином, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Вирішуючи справу в частині позовних вимог щодо припинення доплати 2000,00 грн суд зазначає, що спірні відносини врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 713).
Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 року особам яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.
При розгляді справи № 420/2473/22 зі схожими підставами та предметом позову Верховний Суд у пунктах 44 - 46 постанови від 08.11.2022 дійшов висновків, що право на щомісячну доплату за Постановою № 713 зберігається за умови проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду незалежно від суми збільшення розміру пенсії за наслідками такого перерахунку.
З урахуванням наведених висновків рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі № 200/4472/24 задоволені позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.11.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Проте, за твердженням сторони позивача, після перерахунку пенсії у червні 2025 року згідно з наданим протоколом за пенсійною справою відповідач знову припинив нарахування та виплату доплати 2000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, окружний суд висновував, що оскільки припинення доплати у 2000 грн відбулось після чергового перерахунку пенсії позивача, у справі виникли нові обставини та змінилися підстави позову, через що у суду відсутні підстави для застосування преюдиції відповідно до частини 4 статті 78 КАС України.
Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 19.06.2025, підсумок пенсії з надбавками складає 25220,39 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії підсумок складає 23610 грн.
Враховуючи наявні матеріали справи та задоволення позовних вимог у цій справі в частині протиправності обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, місцевий суд констатував, що пенсія ОСОБА_1 перевищує максимальний розмір, встановлений законом в сумі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Тому, вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції зауважив, що відповідно до абзацу четвертого пункту 1 Постанови №713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється У МЕЖАХ МАКСИМАЛЬНОГО РОЗМІРУ ПЕНСІЇ, визначеного Законом.
Оскільки сума пенсії позивача перевищила вказаний максимальний розмір, відсутні підстави для продовження нарахування доплати, передбаченої Постановою №713.
Крім того, продовження нарахування доплати у сумі 2000 грн до пенсії, яка перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений законом, суперечить меті прийняття Урядом Постанови 713, як поетапному зменшенню диспропорцій у розмірах пенсій.
З наведених підстав позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі № 320/4956/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 16.02.2022 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням довідки Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» від 09.02.2022 №151 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 та Наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 із врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення. 
Відповідач провів розрахунок, але з порушеннями. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі № 200/4472/24: 
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення ОСОБА_1 при перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області" від 09.02.2022 № 151 відсоткового значення розміру пенсії із 82 % до 70 % сум грошового забезпечення; 
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.12.2019 по 31.01.2022 та з 16.02.2022 по 31.10.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області" від 09.02.2022 № 151, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум; 
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 , у нарахуванні та виплаті з 01.11.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб"; 
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.11.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум. 
На виконання вищевказаного рішення відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 по 31.01.2022 та з 16.02.2022 по 31.10.2022 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області» від 09.02.2022 № 151, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82 % відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум, та встановлено з 01.11.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум. 
Але розрахунок було проведено у розмірі 82 % грошового забезпечення лише з 01.12.2019 по 31.01.2022 та з 16.02.2022 по 31.10.2022 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області» від 09.02.2022 № 151, а з 01.11.2022 такі зобов`язання були відсутні у відповідача і він продовжував нараховувати 70% грошового забезпечення для визначення розміру пенсії, що продовжувало мати факт порушення прав позивача. 
Позивач знову звернувся до суду за своїм захистом. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі № 200/365/25: 
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення ОСОБА_1 процентного значення розміру пенсії з 82 процентів на 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01.11.2022 при проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки від 09.02.2022 № 151, що видана державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області»; 
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2022 виходячи з розміру пенсії 82 проценти відповідних сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці від 09.02.2022 № 151, що видана державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області», - із застосуванням ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції, яка була чинною станом на дату призначення пенсії. 
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі № 200/365/25 відповідачем було проведено розрахунок пенсії позивача виходячи з розміру пенсії 82 % відповідних сум грошового забезпечення, яка була йому встановлена під час призначення пенсії, але знову скасовано доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 та обмежив розмір максимальної суми пенсії позивача десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
Тобто, з 2022 року позивач зазнав тривалого діючого правопорушення і мав захищати свої права на гідний та гарантований законом розмір пенсії постійно звертаючись до суду. 
Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що відповідно до абзацу четвертого пункту 1 Постанови №713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється У МЕЖАХ МАКСИМАЛЬНОГО РОЗМІРУ ПЕНСІЇ, визначеного Законом. Також зазначає, що оскільки сума пенсії позивача перевищила вказаний максимальний розмір, відсутні підстави для продовження нарахування доплати, передбаченої Постановою № 713. Пунктом 1 Постанови № 713 встановлено, що з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту. У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021. 
Тобто, Постановою №713 встановлено щомісячну доплату в сумі 2000 гривень для осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій. 
Водночас, абзацом 3 пункту 1 Постанови №713 визначено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. 
Отже, для вирішення питання про наявність права у позивача для здійснення нарахування та виплати доплати у розмірі 2000,00 грн потрібно з`ясувати чи застосовуються положення абзацу 3 пункту 1 Постанови №713 під час перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення. 
Встановлюючи з 01.07.2021 щомісячну доплату в сумі 2000 гривень особам, пенсію яким призначено до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ, Уряд в пункті 1 Постанови №713 передбачив, що така щомісячна доплата повинна враховуватись під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ. При цьому, положення Закону №2262-ХІІ та Порядку №45 пов`язують перерахунок пенсій із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/ або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Відтак, у розумінні абзацу 3 пункту 1 Постанови №713 під переглядом (перерахунком) пенсій мається на увазі перегляд або перерахунок пенсій, що здійснений Пенсійним органом саме на виконання вимог Закону №2262-ХІІ (у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/ або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), а не на виконання судового рішення. 
Оцінюючи правомірність таких дій пенсійного органу, слід зауважити, що у даному випадку мало місце поновлення прав позивача на отримання належного розміру пенсії, призначеної до 01.03.2018, а не проведення перерахунку пенсії в розумінні абзацу 3 пункту 1 Постанови №713, який полягає у перерахунку пенсії у зв`язку із зміною будь-яких складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. 
Оскільки після 01.03.2018 перерахунок пенсії позивача проводився на виконання судових рішень з метою захисту його порушених прав, апеляційний суд вважає, що пенсійний орган неправомірно припинив позивачу виплату щомісячної доплати, що передбачена Постановою №713. 
Крім того, суд першої інстанції зазначає, що припинення доплати у 2000 грн відбулось після чергового перерахунку пенсії позивача, у справі виникли нові обставини та змінилися підстави позову, через що у суду першої інстанції відсутні підстави для застосування преюдиції відповідно до частини 4 статті 78 КАС України. Хоча ця доплата мала б встановлюватися і не припинятися виплачуватися з 01.07.2021 і на той час позивач не мав встановленого максимального розміру пенсії, тому суд хибно прийшов до такого висновку. 
Як зазначалось вище, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним, тому і посилання місцевого суду на абзац четвертий пункту 1 Постанови №713 про те, що щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється У МЕЖАХ МАКСИМАЛЬНОГО РОЗМІРУ ПЕНСІЇ, визначеного Законом, є хибними. 
Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, можна прийти до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі № 200/6334/25 в частині відмови зобов`язати нарахувати та виплатити з 01.06.2025 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, підлягає скасуванню. 
Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Статтею 7 Закону України від 9 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних працездатних осіб - 3028 гривень.
В даному випадку це: 3028 грн * 0,4 * 0,8 = 968,96 грн. 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
В даному випадку це: 968,96 * 150% = 1453,44 грн.
За подання до суду апеляційної скарги позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1453,44 грн.
За висновком суду першої інстанції, зважаючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1937,92 грн, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає стягненню сума 968,96 грн.
З огляду за те, що вимоги апеляційної скарги позивача задоволені, його витрати по сплаті судового збору як за подачу позову в розмірі 968,96 грн (не стягнутої місцевим судом), так і за подачу апеляційної скарги підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Зінькової Інни Володимирівни –задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 200/6334/25 – скасувати в частині відмови зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.06.2025 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. 
Задовольнити позовні вимоги в цій частині. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ЄДРПОУ 22933548) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.06.2025 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду 25 листопада 2025 року у справі № 200/6334/25 в іншій частині - залишити без змін. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ЄДРПОУ 22933548 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453 (одна тисяча шістсот десять) гривень 44 коп. 
Повне судове рішення – 19 березня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук